424 HENRIK HESSELMAN. 



"ÖSTLIND meddelat, hos Yule: An introduktion to the theory of statistics: pag. 

 281 — 282. 



Då deti gruppittdelning, som komiuissionen använt, trots den närnnda tendensen, 

 lämnat fråti praktisk synpunkt synnerligen små medelfel, har kommissionen ej ansett 

 sig behöva utföra tnedelfelsberäkningar efter andra grnppindehungar. En sådan 

 iberäkning kräver ett betydande arbete. Att nedlägga betydande kostnader 

 för att visa att andra gruppindelningar kunna ge andra medelfel kan väl 

 svårligen försvaras, då detta är en från felteoretisk synpunkt självklar sak. Men 

 är observationsmaterialet någorlunda stort, och detta torde man utan överdrift 

 kunna säga om \'ärmlandstaxeringen, böra förändringarna i medelfelen bli 

 små, n. b. under förutsättning att man gör en riktig gruppindelning. Varje 

 grupp måste, så vitt möjligt, fnotsvara en uppmätning av hela ytan, då ytan är 

 heterogen . 



Det är i och för sig intet märkligt att man kan erhålla olika medelfel vid 

 sina beräkningar. Men vem vill på denna grund förneka medelfelens bety- 

 delse? Det gäller blott att ha en klar uppfattning om medelfelets natur. Detta 

 nämligen, liksom medeltalet, en storhet som ej kan exakt beräknas, vilket ju 

 .är tämligen självklart. (Se t. ex. W. Johannsen, Elemente der exakten Erb- 

 lichkeitslehre, pag. 87.) 



Den i noten framställda anmärkningen beror därför på en bristande 

 kännedom om vad kommissionen verkligen skrivit. Hade vederbörande kri- 

 tiker med större uppmärksamhet läst igenom sid. 74 — 82 i kommissionens 

 betänkande, hade det kanske gått upp för honom, att en matematiskt riktig 

 gruppindelning är av grundläggande betydelse för medelfelsberäkningen. Här- 

 .om har han tydligen en allt annat än klar uppfattning. 



Experimentalfältet den 16 april 19 16. 



Henrik Hesselman. 



