skocsvArd och skoc.sforvat.ixing. 453 



denna skötsel skall bliva den bästa möjlij^a tarvas dessutom, att vissa 

 skrankor, som nu onödigt hindra jagmästarnas handlingsfrihet och initia- 

 tivtagande, borttagas, synncrligast som en sådan anordning även komme 

 att minska jägmästarens expeditionsarbete och därigenom giva honom 

 mer tid för besök i skogen. 



Beslutanderätt. Kommitterade ha därför i detta syfte föreslagit bl. a., 



att jägmästaren skall äga själv besluta om beständsvårdshuggningar, som 

 ej kunna uppskjutas, oaktat han ej upptagit dem i utsyningsförslaget, 



alt besluta om nödvändig förflyttning av avverkning, 



att vidtaga jämkningar i förvaltningsförslaget inom ramen för hela an- 

 slagsbeloppet, 



att medgiva förlängd avverknings- och avforslingstid för på rot såld skog, 



att antaga brukare å skogstorp, 



att bestämma om mulbete och slätter. 



att pröva ansökan om utsyning till prästgård och k)'rka. 



Med hänsyn till att det är jägmästaren, som närmast är ansvarig för skogs- 

 vården inom sitt revir, torde det vara lämpligt, att han uppgör planen 

 för hushållningen å honom underlydande skog, då skogsindelning äger 

 rum, på grund av det taxationsmaterial, som honom härför av distrikts- 

 styrelsen tillhandahålles. 



Och bör detta förtroende sporra hans intresse för att i minsta detalj 

 lära känna sina skogar och deras behov. 



Såsom ett led i omsorgen om att befria jägmästaren från arbeten, 

 som äro honom främmande, namnes förslaget, att han skall befrias från 

 åligganden att väcka åtal och föra rättegångar och från åliggandet att 

 upprätta kassarcdogörelse. 



Såväl jägmästarnas som kononojägarnas tid upptages i ej obetydlig 

 gra' I a\' utsyningar a\ husbehovsvirke av olika slag å jordbruksdomä- 

 ners och ecklesiastika skogar. Då kommittén funnit, att den nu medgivna 

 rätten till husbehovsvirke medför ett oförsvarligt slöseri, i det att det ej 

 kan undvikas, att till olika slag av husbehovsvirke användes virke av bättre 

 kvalité än i varje fall behöves, har föreslagits borttagandet av rätten till fritt 

 husbehovsvirke vid såväl kronans domäner som vid boställen. Ett un- 

 dantag har dock gjorts för skogsarbetarna, som till vedbrand böra fort- 

 farande efter anvisning få taga ris och annat avfall. Ble\e denna reform 

 genomförd, skulle den ej blott leda till större inkomster för statskassan 

 och fonderna, utan ock befria personalen från det arbete, dessa utsynin- 

 gar medföra såväl vid skrivbordet som i marken. 



Kommittén har framhållit vikten av, att genom ett rätt tillgodogörande 

 a\- virkesavkastningen jägmästarens arbete inriktas på höjande a\- virkes- 

 avkastningens värde. Ett led i detta arbete är en ändring av nu bruk- 



