I 



I 



SKOGSVÅRD OCH SKOGSFÖRVAI.TNIKO. 463 



»Där så är lämpligt, bör hjälpgallring i större eller mindre utsträckning 

 utföras i form av s. k. krongallring, vilket ofta kan med fördel ske även i 

 medelålders och nära huggfärdiga bestånd (s. k. ljushuggning). För skogar, 

 inom vilka huggfärdiga (»mogna») bestånd antingen saknas eller förekomma 

 endast i ringa utsträckning, och för vilka indelningscirkulären sålunda antingen 

 alls icke eller endast i modifierad form äga tillämpning, kan krongallring 

 under viss tid ersätta trakthuggning eller traktblädning. Hygge må nämligen 

 icke utsättas i yngre eller icke huggfärdiga slutna bestånd, vilka ej heller vid 

 blädning må underkastas föryngringshuggning, utan bör i blädningsskogar 

 sådan huggning under viss tid ersättas med förhuggning.» 



»Krongallring i trakthygges- och traktblädningsskogar samt förhuggning i 

 blädningsskogar må — med undantag för bestånd, som skola slutavverkas 

 under de närmaste lo å 20 åren — givas allenast sådan styrka, att beståndet 

 ånyo sluter sig, dock att föryngringsluckor må upptagas i sådana blädnings- 

 bestånd, varest detta redan under förhuggningen kan anses önskvärt.» 



»Därest i redan gällande skoshushållningsplaner förslag antingen saknas 

 angående gallrings-, berednings- och rensningshuggning eller äro ofullständiga, 

 skall det likväl åligga revirförvaltaren att i de utsyningsförslag, han enligt 

 gällande föreskrifter har att årligen avgiva — eller ock om så erfordras i 

 särskild framställning — till avverkning upptaga det virke, som genom ifråga- 

 varande huggningar anses böra under året för skogsvårdens främjande uttagas, 

 dock endast i den mån sådant kan ske utan att förnärma enskild persons 

 eller kommuns rätt. Enahanda åliggande tillkommer jägmästare jämväl i fråga 

 om sådan allmän skog, som icke är till ordnad hushållning indelad.» 



»För allmän skog, som är till ordnad hushållning indelad, skall, där utom 

 planen föreslagen avverkning för beståndsvårdens höjande anses böra tillhöra 

 den reguljära skogsavkastningen, samtidigt med utsyningsförslag, vari här ifråga- 

 varande huggningar föreslås, jämväl avgivas förslag till nödig jämkning i hus- 

 hållsplanen. I de fall då avverkning för beståndsvårdens höjande kan äga 

 rum utöver den avverkning, som i planen bestämts, skall detta fullständigt 

 motiveras, varvid till den ledning, som därav kan erhållas, en beräkning av 

 ståndskogens verkliga tillväxt bör ingå i motiven. Där för sådan jämkning i 

 hushållsplanen erfordras särskild mätning och taxering, bör förslag härom 

 upptagas i förslaget å skogar, för vilka skogsindelningar böra under året 

 utföras.» 



»Beträftande den första vården av ungskogsbestånd vill Kungl. styrelsen 

 under erinran, att denna vård ofta för länge uppskjutits, härmed fästa upp- 

 märksamheten därpå, å ena sidan att spärrvuxna och storgreniga ungträd 

 (»vargar») böra, om de skada andra träd, avlägsnas, och å den andra att i 

 såddfläckar eller eljest för tätt uppkomna plantor böra genom urklippning eller 

 bortskärande av lämpligt antal utav dem glesställas, så att de kvarvarande 

 främjas i sin utveckling. Särskilt är detta av betydelse i alla de fall, där av 

 särskilda skäl hjälpgallring ej kan nog tidigt äga rum.» 



Detta skedde, som sagt, den 22 december igo6. Herrarna kunna förstå, 

 att jag blev glad, när detta domänstyrelsens cirkulär utkom. Jägmästarna 

 skulle visserligen avgiva sina utsyningsförslag för kommande år före december 

 månads utgång, men anstånd med förslagets ingivande kunde alltid beviljas, 

 för att det nya cirkulärets föreskrifter skulle kunna hinna att iakttagas. Jag 

 gick således och väntade under år 1907 att cirkuläret i fråga skulle leda till 



3^ Skogsvtirds/öreningens Tidskri/t jgiö. 



