SKOGSvArI) och SKOdSFÖRVAI/INIXG. 469 



en nära framtid komma under skogsstatens omechlbara förvaltning. Och de 

 tveka ej heller att för förverkligandet av denna tanke framlägga en plan, 

 enligt vilken av häradsallmänningarna tillika med de vitt kringspridda och 

 för helt andra ändamål avsedda skogar, som förefinnas dels å de ecklesias- 

 tika boställena, dels ock å de allmänna inrättningarnas hemman, skulle bil- 

 das nya, s. k. ecklesiastika revir, ä vilkas förvaltning allmänningsdelägarna, 

 efter vad det synes, icke skulle bliva i tillfälle att utö\a något nämnvärt infly- 

 tande. Närmast skulle dessa revir skötas a\- statens skogspersonal, men 

 för övrigt skulle de i likhet med de egentliga s. k. kronoparksreviren huvud- 

 sakligen sortera under ett slags nyinrättade, enbart av ämbetsmän samman- 

 satta distriktsstyrelser med en vidsträckt och dju])t ingripande förvaltningsmyn- 

 dighet. 



Ett genomförande av de föreslagna bestämmelserna skulle uppenbarligen 

 betyda, att det inflytande å allmänningarnas förvaltning, som allmänningsdel- 

 ägarna under senare tider genom förändrad lagstiftning mer och mer tillvun- 

 nit sig, skulle bortelimineras. Att detta inflytande varit till skada, hava de 

 kommitterade dock icke i någon mån kunnat påvisa. Det torde knappast, 

 åtminstone icke i senare tid, kunna påvisas något enda fall, då allmännings- 

 delägarna vägrat efterkomma de föreskrifter, som blivit meddelade angående 

 skogens vård. Har det funnits en för häradsallmänningarnas utveckling in- 

 tresserad revirförvaltare, har han ock i regel hos allmänningsdelägarna funnit 

 icke motstånd eller klandersjuka, utan tvärtom förståelse och verksamt under- 

 stöd i sitt arbete. 



Och dessutom! Vilka uppoftringar hava icke under tidernas lopp gjorts 

 just av allmänningsdelägarna för att genom inköp utvidga och förstora härads- 

 allmänningarna! Och hur har man icke på sistone även bringat väsentliga 

 ofter för att genom avdikningar, väganläggningar m. m. öka häradsallmän- 

 ningarnas värde? Ett enda exempel! Kinda häradsallmänning i södra Öster- 

 götland, med en ursprunglig areal av 337 tid, har numera genom markför- 

 värv utökats till 3,878 tid. Den har alltså mer än tiodubblats i omfattning 

 och detta endast på några tiotal av år, och ändå har man samlat ihop en 

 fond på 50,000 kr. färdig att användas till inköp av ytterligare skogsmarker. 

 Tilläggas kan ock, att delägarna i denna allmänning i ett trettiotal av år så 

 gott som fullständigt avstått från all utdelning. 



Vittnar icke detta om ett levande intresse hos allmänningsdelägarna för 

 deras skogar och om en år efter år stegrad insikt om skogarnas stora, kom- 

 mande värde? 



Helt naturligt framställer sig då den frågan: Kan det under sådana för- 

 hållanden vara rättvist eller klokt att, så som nu föreslagits, rycka allmän- 

 ningarnas förvaltning undan allt verksamt inflytande, ja allt intresse från deras 

 sida, vilka dock sedan urminnes tider genom uttrycklig lag — redan våra 

 äldsta landskapslagar tala ju därom — varit anvisade till häradsallmänningarna 

 för fyllande av sina virkesbehov och därför även med fog kunna göra an- 

 språk på att framför andra hava medbestämmanderätt, då det gäller fråga 

 om allmänningsskogarnas skötsel och vård, deras utveckling och förkovran? 

 Jag endast frågar? 



Overjägmästare Barthelson: Den siste ärade talaren gjorde en anmärkning 

 mot kommitténs förslag rörande häradsallmänningarna. Jag ber tå påpeka, 



