SKOGSVÅRD OCH SKOGSF()RVALTNING. 47 1 



samt att transporter av ordinarie jägmästare skall ske i så liten utsträckning 

 som möjligt. 



Sakkunniga hava hämtat denna nyhet från järnvägs- och i)0ststaten. Emel- 

 lertid föreligga mellan å ena sidan jägmästarnas å andra sidan järnvägs- och 

 posttjänstemännens arbete en stor artskillnad. Järnvägs- och posttjänstemän- 

 nens arbete är ej beroende av de lokala förhållandena, om jag så får ut- 

 trycka mig, d. v. s. deras arbete är ensartat antingen det utövas i södra, 

 mellersta eller norra Sverige. Jägmästarnas arbete influeras däremot i avse- 

 värd grad av de lokala förhållandena. Arbetseffekten är ej endast beroende 

 av allmän fackutbildning utan även av den erfarenhet, som vunnits just å 

 den ort, där han tjänstgjort. Denna artskillnad i arbetet ha de sakkunniga 

 insett, varför de ej heller följt konsekvenserna av den första satsen: tjänste- 

 männen skola utnämnas till viss grad ej revir. Inom järnvägs- och poststa- 

 tion äro utnämningarna till viss grad berättigade, då tjänstemannen kan 

 utföra ett fullgott arbete, var han än placeras. Han kan därför utan olägen- 

 het förflyttas, dit han för tillfället behöves. Inom skogsstaten råder det för- 

 hållandet däremot, att i regel den bästa och lämpligaste mannen å en viss 

 plats är den, som skaftat sig erfarenhet, d. v. s. tjänstgjort å just denna plats. 

 Härför ha även sakkunniga kommit till sin andra sats, transport bör om möj- 

 ligt ej ske. 



Jag kan ej annat än finna, att en bestämd motsats råder mellan de sak- 

 kunnigas tvenne satser. Utnämning bör ske till viss tjänstegrad, för att tjänste- 

 männen lätt skola kunna förflyttas. Tjänstemännen böra aldrig förflyttas. 



Sakkunnigas förslag har framkommit för att möjliggöra ett slags straft"transport. 

 Sakkunniga tänka sig, att en jägmästare bör förflyttas från ett mera krävande till 

 ett mindre krävande revir ej tvärtom. Sakkunniga synas godkänna transporter, 

 endast då det gäller att rätta ett misstag begånget vid en utnämning. Jag med- 

 giver, att sådana fall kunna tänkas, särskilt om man tänker på aftärsrevir, om jag 

 så får kalla dem. Jag menar därmed revir med sågverk eller stora virkes- 

 drivningar, kolningar och dylika arbeten, som kräva utom skoglig utbildning 

 även vissa andra egenskaper som förmåga att leda arbetare, affärsblick, för- 

 måga att ekonomiskt planera och leda arbeten. I dessa fall kräves rent av 

 en särskild begåvning. De särskilda erfarenheter och särskilda kvalifikationer, 

 som i dessa fall krävas, kunna mycket väl vid utnämningarna komma till sin 

 rätt. Domänstyrelsen har möjlighet att lämna förord åt den för tjänsten mest 

 lämi)liga, även om han ej efter tjänsteår och meriter i övrigt är den mest 

 meriterade. 



Jag är däremot mycket tvivlande, huruvida just dessa speciella kvalifikationer 

 kunna komma till sin rätt, om utnämning, som sakkunniga töreslå, endast 

 skall ske till viss tjänstegrad. I detta fall synes åtminstone mig konsekvent, 

 att den mest meriterade i avseende å tjänsteår och meriter av de tävlande 

 utnämnes. Då utnämningen ej avser tjänsten å ett visst bestämt revir, böra 

 tydligen ej de egenskaper, som särskilt kvalificera för just detta revir, få influera. 

 Dessa egenskaper få sedan komma till sin rätt, då det gäller att placera de 

 ordinarie tjänstemännen. Genom transporter av personalen sättes rätt person 

 å rätt plats. Jag kan ej finna annat än en nödvändig konsekvens av utnäm- 

 ningar till viss tjänstegrad ej revir blir, att personalen måste transporteras. 



Personligen tror jag ej, att transporter äro så skadliga för revirskötseln, som 

 sakkunniga framhålla. 



