SKOGSXARD OCH SKOGSFÖRVAI. TNlNc;. 473 



nämligen dels kronoparksrevir av skogar, vilkas avkastning helt eller delvis 

 ingär till domänfonden, dels ecklesiastika revir omfattande övriga allmänna sko- 

 gar. Som motiv härför anföres, dels, att en rättvis fördelning av kostnaden 

 för revirpersonalen härigenom skulle vinnas dels att vid en geografisk revir- 

 delning de ecklesiastika skogarna ni. fl. allt framgent skulle bliva mindre 

 väl skötta. Slutligen framhålla de sakkunniga, att med de goda järnvägsför- 

 bindelserna, som numera finnas i hela södra Sverige, det ej skulle medföra 

 någon olägenhet, att en revirdelning verkställdes efter skogarnas art, samt 

 att kostnadsökningen till följd därav, att en kronoparks- och en ecklesiastik- 

 jägmästare ofta nödgades inom samma trakt göra samma resa, ej kommer att 

 bliva nämnvärd. 



Jag kan ej finna, att sakkunniga genom sitt förslag vunnit, vad som åsyftats. 



Vad då förvaltningskostnaderna för de olika slagen av skogar beträftar, är 

 att märka, att under ecklesiastikrevir ingå skogar av olika natur, varför för- 

 valtningskostnaderna för de olika slagen av skogar måste allt fortfarande be- 

 räknas. Distriktsstyrelse och domänstyrelse bliva gemensamma för kronoparks- 

 och ecklesiastik revir. Även här behöves kalkyler för att få fram andel i 

 förvaltningskostnader. För en rättvis fördelning av personal och andra kost- 

 nader mellan domänfonden och kyrkofonden m. fl., kan således lika gärna 

 kalkylerna utföras hela vägen, då de ändå måste tillgripa ett flertal fall. Man 

 kan således ej undvika beräkningar om de å olika skogar å belöpande kost- 

 naderna genom sakkunnigas förslag. 



Vad åter beträftar de sakkunnigas förmenande, att jägmästaren ej skulle 

 ägna de ecklesiastika m. fl. skogarna lika stort intresse som kronoparkerna, 

 så länge skogar av olika kategorier ligga under samma jägmästares förvalt- 

 ning, tror jag att sakkunniga misstagit sig om orsakerna. Det förefinnas 

 nämligen en del omständigheter, som försvåra, ja omöjliggöra införandet av en 

 nationell skogshushållning å ecklesiastika skogar. Skogsodlingen förhindras 

 av vidsträckt betesrätt ; den värdefullaste delen av virkesavkastningen ödslas 

 bort till husbehov. Arrendekontrakt finnes, som giver arrendatorn sådant infly- 

 tande å skogsskötseln, att man faktiskt ej kan utföra avverkningar utan arren- 

 datorns medgivande. Komma sådana sidoinflytelser bort, finnes all anledning 

 att antaga, att jägmästarna skola ägna dessa skogar en lika god vård som 

 kronoparkerna. 



Vad slutligen resekostnaderna beträffar, komma dessa avsevärt att ökas vid 

 ett genomförande av revirregleringar på sätt sakkunniga föreslagit. Det är 

 vanligt, att en ecklesiastik skog och en kronopark eller domänskog ligga i 

 närheten av varandra. Ofta äro dessa skogar så små, att förrättningen på 

 var och en av dem drager kanske blott en bråkdel av en dag. Skola för- 

 rättningarna handläggas av olika personer, tvinga ofta tågförbindelserna att 

 för varje skog offras lika mycken tid, som skulle behövas för båda skogarna, 

 om samma tjänsteman handlagt dem. 



De mål, som sakkunniga avsett att vinna med en revirdelning efter skogar- 

 nas natur, kan därför enligt min mening ej vinnas. 



En del detaljanmärkningar torde även med fog kunna anföras mot sak- 

 kunnigas betänkande och förslag, men avstår jag från att nu yttra mig därom. 



Kanslirådet Tigerschiöld: l'"örst skall jag be att få rätta ett missförstånd, 

 som möjligen uppkommit i anledning av mitt anförande i en annan fråga, 



