4 74 iJiSKUSsiox. 



nämligen frågan huru man skulle kunna erhålla arbetare på de ecklesiastika 

 skogarna. Då jag yttrade, att man på avlägsna sådana skogar borde kunna 

 påräkna någon arbetskraft av arrendatorn och hans tjänare, så var icke min 

 mening, att man skulle få dessa att ersätta de sakkunniga skogsarbetare, som 

 jag anser, att vi behöva, utan jag tänkte på, att de skulle kunna fullgöra en 

 del vinterkörslor, som man behöver. Jag anser det obehövligt att tillägga, att 

 jag i en fackkunnig skogsarbetarestam ser ett av de bästa medlen att utnyttja 

 vårt skogskapital. Själv har jag på de skogar, jag närmast har att intressera 

 mig för, sökt förvandla jordtorp till skogsarbetaretorp, då jag anser det bättre, 

 att dessa torpare lämna sin kraft till skogen än till jorden. 



Då jag hade tillfälle att inför denna församling förra året yttra mig om de 

 ecklesiastika skogarnas bristande avkastning, så utgick jag från de allmänna 

 siffror, som stodo till buds. Jag kände den produktiva skogsmarkens storlek 

 och avkastningens storlek och slöt mig då till, att det måste vara något på 

 tok. Nu har denna kommitté beträffande de södra och mellersta skogarna 

 med siffror ådagalagt, att det är något på tok med dem. Jag har fått bevis 

 för riktigheten av vad jag i fjol yttrade. Jag rönte då gensägelse av över- 

 jägmästare Wallmo - — ja, han är icke nu närvarande, så att jag skall icke 

 tala illa om honom • — och han sade, att det icke var så illa ställt med de 

 ecklesiastika skogarna, ty han hade för sin del inom sitt distrikt sökt att 

 verka även för deras vård. Nu ha vi också hört, att han utfärdat ett nådigt 

 brev till jägmästarna, som de skulle rätta och packa sig efter, och därigenom 

 har han givit bevis för riktigheten av vad han då yttrade. Men han har själv 

 fått erkänna, att trots hans åtgöranden allt dock icke är, som det borde vara. 

 Jag är rädd för att trötta med siffror, jag skall endast be att få erinra om 

 några nakna fakta. Det står på sid. 63 tabell 12, att avverkningen på krono- 

 parker i medeltal varit 1,56 men för de ecklesiastika boställsskogarna endast 

 1,26, då den i stället bort vara 3,9. Vad göres oss mera vittne behov? Vad 

 säger detta arbete vidare om de beståndsvårdande huggningarna? Jo, att å 

 de ecklesiastika skogarna skulle 5,3 °o årligen bort gallras på kronoparker och 

 5,4 på ecklesiastika skogarna, men i stället ha å kronoparker endast 2,1 % 

 gallrats och å de ecklesiastika skogarna endast 0,8 %. Häri ser jag ett be- 

 vis för riktigheten av vad man då vågade yttra. Vad säger vidare denna 

 kommitté på sid. 65? Jo, att orsaken till dessa brister ligger i den bristande 

 förvaltningen. Nu har jägmästare Wallmo, sedan han fått denna bok, blivit 

 så handlingskraftig, att han t. o. m. velat hänga jägmästare, som icke upp- 

 fyllde de krav, som borde ställas på dem i avseende å de ecklesiastika sko- 

 garna. Vi veta, att man förr i världen till avrättningsplatser uppsökte hemska 

 platser i skogen, och om han nu för denna hängning skulle vilja välja någon 

 riktigt hemsk skog, så borde han taga någon av de ecklesiastika skogarna. Men 

 nog får han i så fall vara kvick i vändningen och passa tiden, ty, enligt vad 

 kommittén upplyser, uppehåller sig en jägmästare högst ett par timmar om 

 året på en ecklesiastik skog. Men för min del skulle jag vilja upplysa, att 

 om han hänger dem, så skulle jag vilja skära ned dem, ty jag skattar dem 

 högt, och vi behöva dem för att få denna skogsvård ordnad på ett mer till- 

 fredsställande sätt. Jag tillät mig förra gången yttra, att våra revirförvaltare 

 ha ett så stort arbete att utföra, att man icke får begära mera av dem, och 

 jag menar, att man på något sätt borde söka underlätta deras arbete vare sig 

 genom att skaffa sig flera jägmästare eller genom andra anordningar, så att 



