SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT I916, H. 5. 



TRÄ VARUMARKNADEN. 



De i min rapport för förra månaden omnämnda svårigheterna att komma till 

 enighet med de engelska köparna angående kontraktsvillkoren äro ännu icke 

 slutgiltigt lösta. Bland säljarna är man emellertid enig om vissa grundprin- 

 ciper, vilka böra komma till beaktande i de fall, då cif-försäljningar ske. 

 Som villkor vid dylik försäljningsform anser man sålimda, att fraktsatserna 

 skola bestämmas i kontrakten, och att, om frakten sedan blir högre eller lägre, 

 skillnaden mellan beräknad och verklig frakt skall påföras eller gottgöras 

 köparen. Vidare bör säljaren hava rätt att annullera kontraktet, om ett be- 

 fraktat fartyg går under eller certepartiet av annan anledning häves och 

 annat fartyg ej kan fraktas, inom tid och till frakt, som i kontraktet bestämmes. 

 Skola varorna likvideras »on safe arrival», d. v. s. först sedan fartyget in- 

 kommit i lossningshamnen, bör det av kontraktet bestämt framgå, vad som 

 härvid avses. Säljaren skall ombesörja krigsriskassuransen och behåller för- 

 säkringspolicen, till dess affären är slutförd och betalning erlagts. Kursen 

 j)å pund bör ovillkorligen vara bestämd i kontraktet till kr. 18: 20 och garan- 

 tien avse cif-värdet. 



De angivna villkoren förefalla rättvisa och riktiga och borde utan tvekan 

 kimna accepteras av köparna. Deras viktigaste skäl, som grundar sig på 

 fruktan för att trälaster från Sverige till England icke skulle gå säkra, borde 

 icke längre kunna anföras. 



Om nu affärerna komma att taga ny fart återstår att se. Givetvis torde detta 

 även komma att bero av resultatet av de första skeppningarna från Bottenhavet. 

 Ehuru visserligen en del hamnar äro öppna och några ångare, som på grund av 

 den tidiga vintern blevo överliggande i avlastningshamnarna, redan hava avgått, 

 torde något verkligt liv i skeppningarna ej visa sig, förr än de stora drivismas- 

 sor, som f. n. segla fram och tillbaka i de bottniska farvattnen, kommit bort. 



Jag berörde i min förra rapport ryktet om importförbud i England på 

 svenska tvävaror. Som det var att förmoda och i övrigt redan är för tid- 

 skriftens läsare bekant, visade sig ryktet vara felaktigt. Det rörde sig om en del 

 ädlare träslag s. k. hardwood och ej om våra varor. Sedermera har dock 

 importförbud på hyvlat virke stipulerats. I avseende på detta anser man med 

 skäl, att förbudet kommer från en önskan att kunna reglera importen, och 

 att följaktligen genom licenser denna kommer att ordnas. Man kan nämligen 

 med visshet påstå, att England icke kan avvara våra hyvlade trävaror. 



Vid underrättelsen om importförbudet pä hyvlade varor trodde man sig att 

 börja med finna, att förbud för import av lådbräder även stipulerats. Detta 

 visade sig dock vara beroende pä en missuppfattning av ordet boxwood, som avser 

 buxbom och icke vanliga lådbräder av mjukt trä, som benämnes bo.xboards. 



Frakterna äro fortfarande på retur och ligga nu med omkring 40 kronor 

 under dem, som betalades, då min förra rapport lämnades. 



Huru flottningarna komma att avlöpa denna vår är ej lätt att säga. F. n. 

 torde åtminstone sorteringsarbetet i de stora älvarna vara hindrat av det osed- 

 vanligt höga vattenståndet. '^5 19 16. — m. 



