514 OTTO HELLSTRÖM. 



Står i insättande av överhettare och ny ångmaskin, torde man kunna 

 antaga, att kostnaden icke bör överstiga 100,000 kronor. Vid beräkning 

 av 7 % räntefot och 12 års amorteringstid bUr annuiteten 12,6 %. Ars- 

 kostnaden för anläggningen är sålunda 12,600 kronor och den behållna 

 vinsten i runt tal 8,600 kronor. 



Emellertid finnes ett ännu fördelaktigare sätt att utnyttja bränslets 

 värde än i kondenseringsmaskin, nämligen att, där behov av ånga för 

 uppvärmningsändamål föreligger, först uttaga kraften i ångturbiner eller 

 ångmaskiner för mottryck eller avtappning och därefter använda ångan 

 för uppvärmning, särdeles för torkning av produkter från fabrikationen. 

 I cellulosafabrikerna är detta driftsätt på åtskilliga ställen genomfört och 

 visar ett synnerUgen gott resultat i avseende å bränsleekonomien. Bland 

 annat blir detta fallet därigenom, att fabrikationens art fordrar dag- och 

 nattdrift, varigenom uppeldningsförlusterna minskas betydligt. Bränslets 

 nyttiga effekt torde vid nu berörda driftsätt bliva 4 å 5 gånger större 

 än vid enbart kraftuttagning. 



I kombination mellan sågverk och cellulosafabriker eller andra fabri- 

 ker, som fordra ånga för uppvärmning eller torkning, drives sågverket 

 fördelaktigast med elektriskt kraft från vattenfall, och allt bränsleavfall 

 går till fabriken och får där tjänstgöra för fabriksdrift och torkning etc. 



Av helt naturliga skäl kunna icke alla sågverk draga full nytta av 

 värdet på sitt avfall. Ett material av den beskaffenhet, som sågverks- 

 avfallet har, bör om möjligt kunna förbrukas i den mån det faller, och 

 transporten bör vara kort och bekväm. Att lagra och från upplag lasta 

 ut detsamma blir kostsamt, och även en förhållandevis kort lagringstid 

 nedsätter bränslevärdet, företrädesvis på den råa sågspånen. Ännu så 

 länge äro på dessa grunder de sågverk, vilka sakna bekväma kommu- 

 nikationer med fabriker eller verk, som hava behov av bränsle för upp- 

 värmningsändamål, hänvisade till att själva utnyttja sitt bränsle. Om en 

 fullt modern ånganläggning finnes, bör emellertid uppstå ett avsevärt 

 överskott av bränsle, som möjligen kan tänkas utnyttjat till torkning av 

 sågat virke eller till genererande av elektrisk kraft, där avsättning för 

 dylik kan förekomma. 



Arsvärdet i sågverksavfallet vid ett medelstort sågverk framgår av 

 nedanstående kalkyl. Förutsättningarna för denna äro, att ett sågverk 

 med 6,000 stds årstillverkning använder c:a 7,5 kubikmeter rundvirke 

 efter mittmått för sin tillverkning, att kraftbehovet är maximalt 300 hkr, 

 och att driften kan ske med elektrisk kraft till ett pris av 3 öre pr 

 kilowatt-timme. Det förutsattes vidare, att, såsom tidigare anförts, sten- 

 kol på förbrukningsplatsen hava ett värde av 30 kronor pr ton, och att 

 på grund härav den fasta vedmassan i sågspån har ett värde av 8,57 



