534 GÖSTA TAMM. 



På detta sätt synas de bada olika grenarna av domänstyrelsens verk- 

 samhet kunna bliva företrädda av de yppersta krafter, som på respektiva 

 områden stå att erhålla. För att fördelarna med det här skildrade sy- 

 stemet fullt skola komma till sin rätt, kan det bliva önskvärt, att general- 

 direktören till souschefen överlämnar beslutanderätten i alla de löpande 

 ärendena på det skogliga området, så att den högste ledarens tid och 

 arbetskraft ej må dragas från de stora frågor av tidigare antytt slag, at 

 vilkas lösande han först och främst bör ägna sig. 



Genom den här föreslagna förändringen i domänstyrelsens organisation 

 vinnas även andra fördelar än de ovan antydda. Sålunda kommer för 

 de skogliga ärendena, vilka såväl nu som för framtiden äro de, som taga 

 den största delen av domänstyrelsens tid i anspråk, en fullt kvalificerad 

 ställföreträdare alltid att finnas att tillgå vid generaldirektörens frånvaro. 

 Vad beträffar frågorna av icke skoglig art, torde souschefen jämväl få 

 anses vara kompetent att besluta i alla löpande ärenden. Under alla 

 omständigheter kommer sålunda en fullt kompetent vikarie för general- 

 direktören att finnas, och det behöver därför ej vidare ifrågakomma, att 

 byråchefen å någon av de icke skogliga byråerna, vilken är för de skog- 

 liga ärendena främmande, nödgas att såsom tillförordnad generaldirektör 

 fatta beslut i dylika ärenden. 



Rörande domänstyrelsens organisation i övrigt är det naturligtvis svårt 

 för en utomstående att komma med förslag, han må som ledamot av en 

 kommitté hava haft möjlighet och rättighet att aldrig så noga forska i 

 detaljerna. Emellertid vill det förefalla alldeles påtagligt, att inom ett 

 ämbetsverk, so))i skall först och främst uppdraga de ledande riktlinjerna 

 för skogshushållningen och jordpolitiken och tillse, att staten av denna 

 del av sin produktiva drift har en både hög och jämn avkastning, som 

 i en mångfald sociala frågor .skall taga det förlösande initiativet, och som 

 just på grund av förvaltningsobjektens egenart måste i högsta grad be- 

 sitta en vidsynt blick framåt i tiden, där måste de bästa förefintliga 

 krafter inom varje gren av dess verksamhet få tillfälle att göra till nytta 

 just sin speciella förmåga, där bör så vitt möjligt arbetets fördelning ske 

 efter arbetets art. 



En uppdelning på de olika byråerna efter geografiska gränser passade 

 tor en tid, då det gällde att tillvarataga de kapital, som naturen under 

 århundraden samlat, och då affärsverksamheten inskränkte sig till att 

 skaffa sig högsta möjliga pris för på rot utstämplade virkesposter. Med 

 den utveckling, som skogsvetenskapen vunnit, med den tekniska fulländ- 

 ning, som för varje dag kommer till synes vid förädlingen av skogens 

 produkter, med den konkurrens, det gäller att stå emot i affärsdriften — 

 är det icke längre möjligt att invagga sig i den förhoppningen att kunna 



