538 DISKUSSION. 



ledde och utvecklade de allmänna skogarnas förvaltning, gäve anledning till 

 anmärkning eller orsaker i övrigt kunde föreligga, därom göra framställning 

 hos Kungl. Maj:t.» 



Detta förslag påminner bra mycket om vissa företeelser under den stora 

 franska revolutionens dagar, då olika delegerade eller utskott tillsattes för att 

 övervaka den ene den andra. Kan det verkligen vara klokt och är det på 

 allvar, som de sakkunniga föreslagit, att dessa personer skulle icke blott 

 granska domänstyrelsens åtgöranden utan också ha rättighet och skyldighet 

 att giva sig in i styrelsen och »lägga sin näsa» i allting? Skulle så vara, så 

 undrar jag, vad som skulle komma att återstå både av den första chefens 

 och souschefens ansvarskänsla. Jag kan aldrig tänka mig, att det kan vara 

 lämpligt, att i förvaltningen av ett centralt statens ämbetsverk införa något 

 dylikt. 



Så skall jag be att få övergå till frågan om förslaget beträffande distrikts- 

 styrelsers införande. Därvid skulle jag först som sist vilja säga, att denna 

 tanke om distriktsstyrelsers inrättande är hämtad frän utlandet, men det är 

 mycket länge sedan den därstädes rann upp första gången. Post, telegraf och 

 kommunikationer hade då icke nått den utveckling som nu, och det var därför 

 ganska befogat att förlägga olika styrelser, motsvarande dessa distriktsstyrelser, 

 i olika ändar av landet. Beträffande Sverige hade det också varit befogat i 

 början eller mitten av förra århundradet, när man icke hade den snabba 

 postgång, icke telegraf, icke telefon och icke tillfredsställande kommunika- 

 tioner som nu; då kunde det haft skäl för sig att förlägga dylika styrelser, 

 alias små domänstyrelser, här och var i landet. När de sakkunniga upp- 

 tagit ett dylikt förslag i tid som nu är tycker jag därför icke, att det innebär 

 en utveckling framåt, utan snarare en tillbakagång. Detta förslag av de sak- 

 kunniga är icke byggt på verklighetens krav utan är endast en teoretisk kon- 

 struktion. Om jag icke missminner mig alltför mycket, så yttrade den ärade 

 föredragshållaren just i denna förening någon gång för flera år sedan angående 

 vissa teorier: 



»Grau ist alle Theorie, 



doch ewig griin des Lebens goldner Baum.» 



Den teoretiska konstruktionen, som de sakkunniga uppställt, skulle jag vilja 

 kalla betydligt grå. Förresten är de sakkunnigas förslag i detta avseende 

 enligt min uppfattning endast en halvmesyr. Jag skulle kunna föreslå de 

 sakkunniga en vidare utveckling av deras tanke och skulle därvid kunna giva 

 vissa anvisningar. Om det nu är så, att dessa distriktsstyrelser skulle bestå 

 av tre stycken överjägmästare, vartill naturligen skulle väljas de mest skogligt 

 bildade män, som finnas i landet, och som sålunda komme att representera 

 tip-topen av det skogliga vetandet, så borde dessa kunna vara kompetenta 

 att besluta i alla viktigare frågor, d. v. s. åtminstone lika kompetenta som 

 domänstyrelsen, varför distriktsstyrelserna ensamma borde kunna besluta i alla 

 frågor, som icke behövde att gå upp till Kungl. Maj:t. Härigenom bleve 

 domänstyrelsen ganska överflödig. Åtminstone behövde den, såvitt jag kan 

 se, icke någon facklig kunskap, utan domänstyrelsen kunde inskränkas till att 

 bestå av överchefen för organisatoriska och skogspolitiska ärenden samt de 

 två överrevisorerna. Beträfi^ande den förvaltande myndigheten på landet torde 

 den saken också kunna förenklas, om dessa distriktsstyrelser i orterna skulle 



