55° 



DISKUSSION. 



II. Diskussion. 



Överjägmästare Wallmo: Jag kan ej finna, att föredragshållarens uttalande 

 beträfl^ande bildandet av hushållsenheter riktigt stämmer med de sakkunnigas 

 uttalande i betänkandet, utan jag måste vidhålla min egen gjorda erinran, att, 

 enligt mitt förmenande, vid bildandet av hushållsenheter större syn måste 

 läggas på saken, än vad de sakkunniga presterat. Jag vill nämligen, att man 

 vid upprättande av avverkningsberäkning skall sammanslå samtliga till samma 

 kategori hörande skogar (näml. kronoparker, domänskogar och från boställs- 

 havare undantagna ecklesiastika skogar) revirvis till en hushållsenhet. I be- 

 tänkandet däremot framhålla de sakkunniga endast önskvärdheten av att sam- 

 manslå lämpliga skogar till en hushållsenhet för att ernå möjligaste normala 

 fördelning av åldersklasserna, vadan en dylik hushållsenhet kan tänkas bildad 

 av endast ett par tre skogar, eller till och med av endast e7i skog, som till- 

 äventyrs har normal åldersklassfördelning. Jag kan nu icke erinra mig, var 

 detta står omförmält i betänkandet, men om jag icke alltför mycket miss- 

 minner mig, så ha dock de sakkunniga där skrivit ungefär så, som jag här 

 relaterat. 



Professor Tor Jonson: Det är ganska mycket i detta speciella förslag 

 rörande hushållningen, som de sakkunniga framställt, som är av intresse, men 

 tid och plats tillåta ej att avhandla detalj spörsmål. Jag skall därför endast 

 göra ett par inlägg. Nyss anmärktes, att de sakkunnigas avverkningsstatistik 

 endast för de ecklesiastika skogarna grundats på de i hushållsplanen uppgjorda 

 förslagen till avverkning, som av mig nyss betecknades som missvisande, medan 

 avverkningsstatistiken för andra skogar tagits från de uppgifter om avverkat 

 virke, som finnas i revirets bokföring, hvilket borde vara ett sannare uttryck 

 för hvad skogen verkligen lämnat. Härtill vill jag dock anmärka, att även 

 dessa bokförda uttag äro missvisande om också ej fullt så mycket som för 

 ecklesiastika skogar, d. v. s. att jag håller före, att vi överallt i våra skogar 

 tagit ut betydligt mera, än vad som finnes angivet i statistiken. 



En annan fråga av stor räckvidd har här diskuterats, nämligen om hushälls- 

 enheternas lämpliga storlek på statsskogarna. Kommitterade ha reagerat mot 

 ett missbruk, som är ganska vanligt, nämligen att man utgått uteslutande från 

 smärre enheterna på varje skog och sålunda bestämt avverkningen blockvis 

 eller för varje hyggesföljd och på detta sätt fått fram avverkningen för skogen 

 i dess helhet. Man har därjämte enligt äldre synpunkter i allmänhet strävat 

 att på varje skogskomplex få åldersklassfördelningen och avverkningen så jämn 

 som möjligt, medan man icke i tillräcklig grad beaktat skogens mogenhet 

 och det faktum, att på somliga skogar finnas överskott och på andra under- 

 skott av moget virke. Kommitterade ha därför föreslagit att sammanslå flera 

 skogar till större komplex, så att man därigenom skulle skapa större enheter 

 med jämnare tillgång pä alla åldersklasser. Man skulle dä bättre kunna för- 

 lägga huggningen till äldsta skogen och spara på virket i ungskogstrakterna. 

 Detta är nog ett i vissa fall beaktansvärt förslag, men det är icke alltid vare 

 sig möjligt eller nödigt att genomföra. Vi ha här i går diskuterat bland annat 

 skogsarbetarefrägan, och det framhölls då, att ju intensivare skogsbruket ut- 

 vecklar sig, desto nödvändigare blir det, att det finnes jämn arbetstillgång 



