SKOGSINDKI.NING OCH SK()(;SV.\1< DKRING. 555 



bristen på kontinuitet och planuiässighet i fråga om huggningen icke beaktats 

 och korrektiv för densamma icke föreslagits. 



Beträffande de sakkunnigas samtliga övriga förslag avseende skogsindelning, 

 särskildt de om inventering och skapandet av större hushållsenheter, må det 

 tillåtas mig i min ringhet att säga, att de synas innebära framsteg, ja, jag vill 

 säga mycicet stora framsteg. 



Disponenten Kuylenstjerna: Om överjägmästare Wallmo \ille studera de 

 punkter, som han nyss uppläste, litet närmare, så undrar jag, om han icke 

 skulle finna, att han gjort sig skyldig till en missuppfattning. Vi ha icke me- 

 nat, att, om åldersfördelningen är normal, man genom huggning skulle förstöra 

 denna fördelning, utan vi ha eftersträvat en jämn fördelning av åldersklasserna 

 och jämna hushållsenheter. 



Den siste talaren sade, att vi icke klargjort, om revirförvaltaren själv skulle 

 uppgöra förslag till avverkning. Jag anser denna sak vara ganska enkel. 



Då de hushållningsplanerna förberedande arbetena bl. a. omfatta en be- 

 räkning av den blivande avverkningens storlek, och enär revirförvaltaren icke 

 med hänsyn till inträftande oförutsedda omständigheter bör eller kan genom 

 skriftliga bestämmelser i hushållningsplanerna för en lång tid framåt bindas, 

 huru och var avverkningsbeloppen skola uttagas, blir hushållningsplanens inne- 

 håll i fråga om plats och sätt för avverkningens uttagande av mycket liten 

 betydelse. Härför bliva de årliga utsyningsförslagens uppgörande, granskande 

 och fastställande i regel helt avgörande. 



Överjägmästare Wallmo: Jag har nu hittat de av mig nyss omförmälda 

 punkterna i betänkandet och kan, med hänvisande till dessa, visa, att jag haft 

 rätt i mitt uttalande angående de sakkunnigas förslag om bildande av hus- 

 hållsenheter. A sid. 145 läser man: »Och målet kan betydligt snabbare näs 

 på den vägen, att lämpliga skogar hopslås till större hushållsenheter på sådant 

 sätt, att möjligaste normala fördelning av åldersklasserna omedelbart erhålles.> 

 Och på sid. 150 läser man: »De sakkunniga förmena alltså, att, även om 

 praktiska svårigheter uppresa sig emot eller i enstaka fall måhända rent av 

 omöjliggöra sammanförande av flera sädana skogar, vilka anses böra i kronans 

 ägo bibehållas, till en hushållsenhet med normal åldersklassfördelning, så stora 

 fördelar likväl äro förenade med bildandet av sådana större enheter, att i de 

 fall, där detta är möjligt, så alltid bör ske. Beträffande de skogar, som redan 

 nu hava normal åldersklassfördelning, förefinnes givetvis icke detta önskemål. » 



Varje läsare måste tyda dessa uttalanden så, att det blott gäller att slå 

 ihop så pass många skogar till en hushållsenhet, att normal åldersklassfördel- 

 ning kan åstadkommas. Till och med endast en skog kan bilda en hushålls- 

 enhet, så snart nämligen den har normal äldersklassfördelning. Detta är väl 

 dock något helt annat än mitt förslag att vid avverkningsberäkningen sam- 

 manslå sattitliga inom ett revir befintliga skogar, kategorivis, till en hushälls- 

 enhet. Vid avverkningens förläggande och vid bokföringen böra däremot olika 

 skogar, d. v. s. skogar med skilt läge, så vitt möjligt hänföras till olika hus- 

 hållsenheter, d. v. s. icke sammanslås till en och samma hushållsenhet. 



Jägmästare Amilon: Med anledning af herr Kuylenstjernas anförande, ber 

 jag få fästa u])i)märksamheten på, att betänkandet å sid. 199 finner önskvärt. 



