H|.\I,1'RKI) A \lli AI'ri:KlX(; av STAXDSKOr,. 



561 



I^e brösthöjdsdiamettar, med \ilka de högre ligs^ande diametrarna 

 skola jämföras, ligga således samtliga på ojämna tumtal. Tabellen fär 

 då det utseende, som synes a fig. 3. Uen hundradelade skalans noll- 

 punkt har här sammanbundits med de ojämna tumtal på den vertikala 

 skalan, vilka inom bark motsvara de jämna tumtalen på bark. i o-tums- 

 linjen sammanbinder t. ex. nollpunkten med punkt 8,9 o. s. v. De pro- 

 centtal, tabellen ger, betyda följaktligen den övre diameterns (alltid räk- 

 nad inom bark) förhållande till brösthöjdsdiametern inom bark. 



O 5 10 15 20 ZS 50 35 W Jt5 SO SS 60 6S 



fsZ 3 tf 



JS A 



40 50 60 70 80 90 



Fig. 4. Tabellen sammanställd. 



100% 



Nu ha vi allt, som behöves för att snabbt och säkert kunna utföra 

 apteringen, nämligen en procenttabell, som ger oss diameterkvoten, en 

 grafisk framställning av avsmalningen, genom vilken vi få den mot dia- 

 meterkvoten svarande höjdkvoten, samt en procenttabell, som överför 

 höjdkvoten till absolut mått i meter eller om så önskas i fot. För att 

 emellertid slippa att arbeta med tre skilda tabeller kan man lämpligen 

 sammanställa dem på sätt fig. 4 visar. 



ABC är då diameterkvottabellen, ABD är avsmalningstabellen och 

 EFG är höjdkvottabellen. Som synes äro tabellerna så placerade, att 

 avsmalningskurvorna hava den horisontala procentskalan gemensam med 

 diameterkvottabellen och den vertikala med höjdkvottabellen. Härigenom 

 vinnes den fördelen, att diameter- och höjdkvoter ej behöva avläsas, 

 om ej särskilt sä önskas. Tabellen för höjdkvoterna är möjligen något 

 svår att igenkänna. Den har nämligen måst svängas så, att den annars 

 vertikala meterskalan GF nu blivit placerad horisontellt. Vidare har 

 hela tabellen förskjutits något åt vänster. Härigenom vinnes den fördelen, 



