57 S SKOGSADMINISTRATIONEN. 



Därjämte hava de sakkunniga frågasatt, huruvida det ej kunde vara lämpligt att, för att 

 inverka reglerande på prisen, några tusen famnar av den ved, som avverkades å statsskogarna, 

 tillfördes Stockholms vedmarknad och där höUes till salu för vissa låga, av vedbyrån be- 

 stämda pris. 



Till sist hava de sakkunniga föreslagit, att åtgärder redan nu borde planeras för åstad- 

 kommandet av ökad avverkning till fyllandet av behovet vintern 1 91 7 — 19 1 8. 



Kungl. domänstyrelsen får i det följande avgiva yttrande över dessa förslag, i den mån de 

 beröra styrelsens tjänsteför\'altning. 



Vad då först beträffar förslaget om insamlande a\- statistik rörande redan nu disponibel 

 ved från de allmänna skogarna samt mängden av den ved, som under sommaren ytterligare 

 kunde komma att avverkas från dessa, far styrelsen meddela, att statens livsmedelskommission 

 direkt till styrelsen framställt begäran om en sådan utredning, och att styrelsen i anledning 

 därav till samtliga överjägmästare utsänt här i avskrift bilagda cirkulär. Sedan svar å det- 

 samma inkommit, kommer styrelsen alt till statens livsmedelskommission insända de begärda 

 uppgifterna. 



Beträffande förslaget att forcera avverkningarna av brännved a de allmänna skogarna har 

 styrelsen vid upprepade tillfällen lämnat skogsförvaltningarna i orterna order härom. Här 

 förefinnes emellertid i de flesta fall en svårighet, nämligen att i tillräcklig mängd erhålla 

 duglig arbetskraft. Styrelsen får framhålla, att för kortare tid anskaffade arbetare, vilka icke 

 äga vana vid skogsarbeten, äro till föga gagn. Bristen pä arbetskraft är just orsaken därtill, 

 att vedavverkningarna å de allmänna skogarna ej kunnat uppdrivas i större omfattning, än 

 som skett. Rörande möjligheten att använda militär handräckning för vedavverkningar kan 

 styrelsen ej uttala sig. Dock vill styrelsen framhålla, att skall sådan handräckning bliva till 

 åsyftat gagn, måste till densamma uttagas vid skogsarbete vant folk. Vidare måste den för 

 ändamålet anslagna tiden sättas till minst ett par veckor för varje kontingent. 



Beträffande ifrågasatt stubbrytning i stor skala får styrelsen framhålla, att denna metod 

 att utvinna bränsle i förhållande till utbytets storlek kräver relativt stor arbetsmängd. Vid 

 nu rådande brist på skogsarbetare kan densamma därför ej rekommenderas utan bör, så snart 

 tillräcklig skogstillgäng därtill finnes, den tillgängliga arbetskraften insättas på upphuggning 

 av vanlig ved, varav bättre resultat ernås. Vidare får ihågkommas, att stubbveden är sär- 

 deles skrymmande och därför ställer sig dyr även i fråga om frakterna. 



Såsom ett medel att öka vedtillgängen för hushållskonsumtion hava de sakkunniga före- 

 slagit förbud under vissa förutsättningar för veds användande till drift av industriella och 

 kommunikationsföretag. Utan tvivel vore genomförandet av ett sådant förbud ett verkligt effek- 

 tivt medel att öka bränsletillgängen till hushållskonsumtion, ty enligt styrelsens förmenande är 

 det just industriens och kommunikationsföretagens uppköpande av stora vedkvantiteter i mark- 

 naden, som är orsak till att verklig fara för vedbrist uppstått. Det förhållandet, att staten 

 ej sålt någon ved till industri- eller kommunikationsföretag, har ej kunnat motverka detta 

 förhållande, då staten i södra Sverige, där vedbristen egentligen gjort sig kännbar, ej äger 

 så stora och så belägna skogsegendomar, att staten kan nämnvärt reglera marknaden. 



Styrelsen anser ock, att knappast något annat medel finnes, som kan förhindra, att ved- 

 brist uppstår. Ett sådant förbud torde dock endast böra gälla uppköpande av ved. Att 

 nämligen förhindra en skogsägare att för sin industri använda sin egen ved, torde kanske 

 få anses vara allt för ingripande. 



Vad de sakkunniga anfört om motverkande av prisförhöjningen å ved genom vidtagande 

 av åtgärder till förhindrande av spekulation av mellanhänder å vedmarknaden, finner styrelsen 

 behjärtansvärt, men anser sig sakna anledning att närmare ingå på detta spörsmål. 



Beträffande de sakkunnigas förslag att i prisreglerande syfte tillföra några tusen famnar 

 till Stockholms vedmarknad av de partier, som erhållas från de allmänna skogarna, får sty- 

 relsen framhålla, att en sådan åtgärd givetvis låter sig genomföra, men att densamma kom- 

 mer att orsaka en motsvarande minskning i mängden av den ved från statsskogarna, som 

 eljest skulle tillhandahållas befolkningen i de orter, frän vilka veden toges. Därjämte far 

 styrelsen framhålla, att vid en sådan leverans till Stockholm till betydande del endast sekunda 

 ved och därav huvudsakligen endast barrved skulle kunna ifrågakomma, enär den prima 

 björkveden från reviren närmast Stockholm redan i stor omfattning sålts till olika stats- 

 institutioner. Endast ifall ved från Småland kunde fraktas till Stockholm, skulle ved av 

 bättre kvalitet i större mängd kunna ingå i den av de sakkunniga ifrågasatta leveransen. 



Slutligen hava de sakkunniga framhållit, att åtgärder redan nu borde planeras för be- 

 redande av ökad vedtillgång under vintern 19 17 — 1918. I detta syfte har domänstyrelsen 

 övervägt möjligheten av att under instundande sommar upphugga och hoplägga ved å krono- 

 parker i Norrland för att under följande vinter utköras till flottled. Denna ved skulle sedan 



