NÅGRA SYNPUNKTER RÖRANDE RUNDVIRKETS INTUMNING. 



585 



Denna bortniätning blir desto större, ju starkare avsmalning virket har. 

 Om man bortser från rotansvällningen, såsom varande en mycket varia- 

 bel storhet, förtjänar att påpekas, att bortmätningsprocenten vid virkets 

 kubering efter toppmått är minst j^^c-a^^^Sen 

 i trädets nedre del, därigenom o^ofif^ rö-^^difS 

 att avsmalningen hos träden ökas 

 i samma mån, som man närmar 

 sig trädens toppar (se fig. i). 



Professorerna C Metzger och 

 T. Jonson, vilka ingående sysslat 

 med trädens stamform, framhålla, 

 hurusom trädets stam under kro- 

 nan är konstruerad för att i alla 

 delar hava lika motståndskraft 

 mot vindens böjning, men inom 

 kronan konstruerad huvudsakligen 

 såsom en kon, varför stamformen 

 i sin helhet approximativt kan be- 

 traktas såsom sammansatt av två 

 rotationsparaboloider, nämligen 

 kubiska paraboloiden och könen. 

 Då den förra kroppen avsmalnar 

 enligt lagen 



d' I 



och könen enligt formeln 

 d I 



där d och D samt / och L be- 

 tyda respektive diametrar och av- 

 stånd från toppen, inses utan vi- 

 dare, att avsmalningen å rotstoc- 

 kar och å timmerstockar, uttagna under kronorna, är mindre än å stockar, 

 apterade inom själva kronområdet. På grund av den stora avsmalnin- 

 gen i trädens övre delar framgår, att virkessortiment av större längder, 

 som här uttagas, icke böra inmätas efter toppdiametrarna, så framt man 

 ej släpper fordringarna på en efter dessa diametrar grundad approxi- 

 mativ beräkning av den fasta, verkliga kubikmassan. 



I Tidskrift för skogshushållning framlade jägmästare H. Westberg år 

 1895 en tabell över den kubikmassa, som i stort medeltal bortgår vid 



so ho 50 

 Proc- curln-östhojdsdiajn£teT 



Fig. I. Procentuella avsmalningen enligt JONSON 

 mellan brösthöjd och topp i olika formklasser. 



Formklass 0.60 — ; formklass 0.70 



formklass 0.80 . . — . 



