6o4 MAGNUS NORDQUIST. 



I stadgarna för exempelvis Värmländska inmätningsföreningen heter 

 det i andra paragrafen, att till medlem av föreningen kan antagas var 

 och en, som inom Värmlands län förädlar eller där uppköper rundvirke 

 av furu och gran, och som till föreningens styrelse gjort skriftlig ansökan 

 om inträde i föreningen. Samma princip finnes uttalad i samtliga våra 

 mätningsföreningars stadgar. 



Betraktas åter bestämmelserna om medlemskap och styrelse i Glom- 

 mens t0mmermaaling finna vi, att denna förening är en gemensam or- 

 ganisation av såväl skogsägare som köpare och säljare av rundvirke efter 

 Glommens flodområde med ändamål att åvägabringa en för bägge parter 

 fullt betryggande och likartad inmätning av detta rundvirke, i det att 

 mätningen skall verkställas av gemensamma tummare. I stadgarna heter 

 det vidare, att föreningens angelägenheter skola handhavas av en sty- 

 relse på åtta personer, i vilken två ledamöter och två suppleanter skola 

 utses av sågtimmerköpare, ytterhgare två med två suppleanter av köpare 

 av cellulosa- och trämasseved, varjämte ledamöter i Glommens skogs- 

 ägareförening välja fyra medlemmar i styrelsen med var sin suppleant. 

 Denna organisationsform genomfördes i Glommens tömmermaaling år 

 191 1. Allt sedan år 1909 hade föreningen varit i verksamhet såsom en 

 sammanslutning enbart av köpare av rundvirke, men då det från skogs- 

 ägaresynpunkt uppstod stark opposition mot denna förening, genom- 

 fördes den omorganisation av föreningen, varigenom man på ovan antytt 

 sätt beredde skogsägarne tillfälle till medlemskap samt representation i 

 styrelsen till samma antal som virkesköparne, under det att utgifterna 

 för föreningens verksamhet såsom i Sverige alltjämt fördelas ä dessa 

 senare i proportion till var och ens inmätta virkeskvantiteter. På lik- 

 nande sätt äro, som ovan framhållits, numera även de flesta övriga 

 tumningsföreningar i Norge organiserade. 



För att taga ställning till dessa två principiellt vitt skilda organisa- 

 tionsformer av inmätningsföreningar, blir det erforderligt att ytterligare 

 framhålla några synpunkter. 



Ett obestridligt faktum är, att virkesleverantörerna hava sina särskilda 

 intressen, såväl som köparne sina. Dessa två slag av intressen äro 

 emellertid i de flesta fall konträrt motsatta, så att exenjpelvis en skärp- 

 ning i fordringarna å de intummade virkessortimenten, huru befogad eller 

 obefogad denna kan vara, ej bliver mottagen med särdeles stor glädje 

 av en virkesleverantör, då däremot köparen i regel ej har något att 

 anföra häremot, såframt ej såsom konsekvens av skärpningen en så stark 

 prisstegring å virket äger rum, att fördelen med den skärpta bestämmelsen 

 negligeras. Mera sällan torde vilken inmätningsreform som helst till en 

 början mottagas med tillfredsställelse av leverantörerna, ej ens om säl- 



