620 



MAGNUS NORDQUIST. 



I förbigående vill jag omnämna, att man i Norge å ett flertal ställen 

 lägger virke ä isarna på endast ett underlag och ej å två, vilket i regel 

 föreskrives här i Sverige. Anledningen härtill ligger i det förhållandet, 

 att om en timmervälta vilar å två underlag anses en eventuell sjunk- 

 ning ned i isen komma att äga rum likformigt, under det att sjunkningen 

 endast sker å vältans ena sida, då endast ett underlag användes. Härige- 

 nom beräknar man att i varje fall erhålla minst ena hälften av varje 

 stock ovan isen, varigenom på grund av uttorkningen denna del kan 

 hålla hela stocken flytande vid flottningen. 



Vid själva tumningen skall allt virke ligga utvältat (se fig. 2) antingen 

 virket ligger på land eller å isen, och först efter tumningen får virket 



Fig. 9. Efter intuinningen vältat virke. 



Foto förf. 



hopvältas i större vältor, om utrymme eller andra förhållanden i och 

 för flottningen, såsom frodvuxenhet e. d. påkalla detta. Därvid bör 

 virket ströläggas med grova strö (se fig. 9). 



De sammanlagda kostnaderna för virkets inmätning genom inmätnings- 

 föreningarnas försorg pläga uppgå till mellan 2 och 3 öre pr virkes- 

 klamp. Nedanstående tumningskostnader gälla Angermanälvens tum- 

 ningsförening och avse sammanlagda kostnaderna pr virkesklamp (se 

 tab. VII). 



Anslutningen till inmätningsföreningarna har varit i ständigt stigande, 

 och för närvarande torde man kunna säga, att i de trakter, där inmät- 

 ningsföreningar äro i verksamhet, alla mera betydande virkesköpare och 

 virkesförädlare äro medlemmar i desamma. Givet är emellertid, att 

 åtskilliga mindre virkesavnämare, som icke önska underkasta sig för- 



