SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT I916. H. 8. 



Skogsbrandförsäkringen i Finland. 



Av Ernst Nyländer. 



Då frågan om skogsbrandförsäkring ännu ej blivit slutligt löst i Sve- 

 rige, torde en kort relation om startande av ett nytt skogsbrandförsäk- 

 ringsföretag i Finland kunna försvara sin plats i tidskriften. 



Vid ett möte år 191 1 behandlade Lantbrukssällskapens i Finland Central- 

 förbund frågan om skogsbrandförsäkring, men först år 19 13 tillsattes av 

 förbundet ett utskott för frågans behandling. Även forstföreningen 

 Topio utsåg representanter i detta utskott. Medan sagda delegation 

 höll på med sitt arbete, startade emellertid ömsesidiga försäkringsanstalten 

 Sampo i Abo vårvintern 1914 en skogsbrandförsäkringsavdelning, vilken 

 samma år lyckades erhålla ett försäkringsbestånd av c:a 30 miljoner mark. 

 Vid slutet av andra verksamhetsåret uppgick Sampos skogsbrandförsäk- 

 ringar till dubbla beloppet, och torde avdelningens skogsbrandförsäkrings- 

 bestånd för närvarande utgöra c:a 85 miljoner mark. 



Förenämnda utskott, vilket även genom en emissarie hade gjort sig 

 förtroget med skogsbrandförsäkringsfrågan utrikes, synnerligast i Norge, 

 hade emellertid avgivit betänkande med därtill hörande förslag samt 

 uttalat som sin åsikt, att skogsägarna själva borde bilda ett eget 

 skogsbrandförsäkringsbolag. Initiativet till försäkring av landets skogar 

 emot eldfara hade sålunda utgått från skogsägarna själva. Frågan 

 gällde nu endast huruvida ett nytt företag på området kunde vinna er- 

 forderlig anslutning, då en anstalt för försäkring av skog redan existe- 

 rade i landet. 



Vid forstföreningen Topios direktionsmöte' i Helsingfors i december 

 19 1 5 fattades emellertid utan tvekan beslut om bildande av Skogsegarnas 

 i Finland Ömsesidiga Skogsbrandstodsförening. Vid sagda tillfälle och 

 de närmaste dagarna därefter tecknades av intresserade personer en garanti 

 av 11,000 mark för betäckande av eventuella kostnader, såvida företaget 

 ej kunde realiseras. Ett förlagskapital i egentlig mening ansågs ej 

 oundgängligt. Sedan lantbrukssällskapens delegation jämväl förenat sig 



^ Direktionen, vilken sammanträder en a. tvä gånger årligen, består av en representant 

 för varje lantbrukssällskap, sålunda av 22 medlemmar. 



