682 



HJALMAR SYLVEN. 



Tabell 2. 



skott hos minst ^j medelålders eller 680 laiga tallar. Detta dock om 

 märgborrarna för sina skottgnag koncentrera sig på tallarnas samtliga 

 grövre fjolårsskott. 



Då förrådet av på samma gång läckra och lätt åtkomliga skott i våra 

 yngre och medelålders tallbestånd är synnerligen stort, synas skottgnagen 

 i praktiken endast drabba ett visst antal utvalda skott. Väderleksför- 

 hållandena under märgborrarnas olika flygtider torde kunna räknas bland 

 de avgörande faktorerna för angreppens spridning över en större skogs- 

 trakt eller koncentration å en mindre lokal. Träd i hygges-, luck- och 

 vägkanter äro under alla förhållanden mest hemsökta av märgborrarnas 

 åverkan. (Jmf. fig. 7 — 10.) 



De båda på märggnag undersökta tallarna torde, beträffande Grön- 

 sinkaskogarna, vara ganska representativa fall för märgborrarnas åverkan 

 av taliskotten i de närmaste omgivningarna till hyggena. 



Utgår man från dessa båda exempel, synes sannolikhet föreligga, att 

 I kbm. f. m. obarkat talltimmer kan uppamma viärgborrar, unikas skade- 

 görelse genom skottgnag kan drabba c:a ^00 medelålders eller 2,200 unga 

 tallar med en förlust aj' omkring 10 % ai> respektive träds normala 



