684 



HIALMAR SVLVÉN. 



således kunna förete 2,055 gångsystem av märgborrar, 875 av vanliga och 

 1,180 av mindre märgborrar. 



Efter samma beräkningsgrunder som förut kan man alltså komma till 

 det resultatet, att / khju. f. m. smärre, icke tiinmerdtigliga vindfällen 

 av tall kan giva upphov till 2^, g 2^ märgborrar — 13,12^ vanliga och 

 11,800 mindre. 



Om märgborrangreppens förekomst å s. k. sulfatved — tallvirke av 

 mindre dimensioner med c:a 4" — 5" toppdiameter — ge de i tabell 3 



Fig. 12. Typiskt gångsystem med larvgångar, tillhörigt den mindre märgborren. 



meddelade resultaten av undersökningar å Grönsinka kronopark en unge- 

 färlig föreställning. 



Klamparna i — 10 voro utlagda i fångstsyfte, varför de med avsikt 

 huggits under sådan tid, att de skulle locka till sig största möjliga antal 

 yngelsträngtande märgborrar. Av samma anledning förlades de å en 

 mindre backe intill en landsvägskant, där märgborrarna under sin svärm- 

 ningstid hade en av sina förnämsta stråkvägar. Resultatet blev även 

 efter förväntningarna. Med ledning av tabellens siffror samt med samma 

 utgångspunkt för beräknandet av antalet nya, fuUbildade insekter som 

 förut finner man, att i kbm. f. ni. obarkat tallvirke av sulfatvedsdimen- 

 sioier katt framalstra ^^,^00 märgborrar, varav 6j,j8o vanliga och 

 g,720 mindre. Förutsättningarna för detta nedslående resultat äro dock, 

 att virket avverkats under sådan tid och upplagts på sådan plats m. m., 

 att detsamma bli\it av insekterna särskilt eftersökt. 



Vid undersökningen av de randbarkade klamparna 11 — 18 var ägg- 

 läggningen av båda märgborrarterna nyligen avslutad. Dessa klampar 



I 



