C.RAFISKA MASSA- OCH AVSMALNINCSTAP.F.IJ.KR. 66^ 



Å denna kurvtablä använder man si^ lämpligen av grövre och finare 

 linjer (event. olika tuschfärger) för de olika formklasscrna — för att under- 

 lätta ett tydligt avläsande. 



För att sedan kunna nedprojiciera de olika brösth()jdstumtalen till linjen 

 AB (se fig. 4) utdragas den för kurvtablån använda kvadratens tvenne 

 sidor nedåt och avsättas därefter på dessa förlängningar — med början 

 i A och B — tumtalcn o, i", 2", 3", 4" o. s. v. på lika avstånd från 

 varandra (lämpligen 2 cm.); slutligen sammanbindas likbenämnda tumtal 

 — på sätt som framgår av fig. 4. (A denna schematiska figur är det 

 endast de grövre linjerna, som behöva uppdragas å rutpapperet.) 



Tänka vi oss nu ett träd med en brösthöjdsdiameter av t. ex. 9" inom 

 bark, kunna vi redan markera detsamma å tabellen genom att uppdraga 

 en blyertslinje mellan o"-punkten och 9"-punkten — såsom å fig. 4. 

 Denna Q"-linjes projektion mot x-axeln (AB) utgöres alltså av just 

 linjen AB, d. v. s. av brösthöjdslinjen i den procentuella kurvtablån. 

 Samtidigt erhålla vi naturligen alla övriga å denna stam befintliga tum- 

 tals projektioner mot x-axeln, och om det är j-tummens och 3 tummens 

 lägen på stammen, som i detta fall intressera oss, så uppsöka vi skär- 

 ningspunkten mellan blyertslinjen och 7"-linjen (resp. 3"-linjen), gä där- 

 ifrån å rutpapperet rätt upp mot kurvtablåns kurva för trädets formklass 

 (0,65) och finna där, att 7" är belägen vid D och 3" vid E — d. v. s. 

 vid resp. 34 % och 78,5 % av stamdelen ovan brösthöjd. Men nu var 

 det inte dessa procentuella lägen vi önskade — utan i stället en upp- 

 gift om dessa tumtals absoluta lägen i fot ä stammen. Vi skola därför 

 komplettera vår tabell med ett projektionssystem även för höjderna, var- 

 efter vi direkt kunna avläsa längden i fot på 7 "-tumsstocken samt läget 

 för 3". 



Detta systems uppläggande tillgår analogt med systemet för bröst- 

 höjdsdiametrarnas nedprojiciering genom att ät höger (se fig. 4) från A 

 och C avsätta fottalen o', i', 2', 3', 4' o. s. v. på hka avstånd från 

 varandra (lämpligen 0,5 cm.) 



Om vi nu antaga, att det ovannämnda 9"-trädet har en höjd av 48,5 

 fot, uppdraga vi åter en blyertsUnje, denna gång representerande trädets 

 höjd, genom att (se fig. 4) sammanbinda punkt 48,5 fot med — punkt 

 4 fot (= brösthöjd — stubbhöjd). Alltså icke med o-punkten, och 

 detta av den enkla anledningen, att kurvtablån endast sysselsätter sig 

 med stamdelen ovan brösthöjd. Därför skulle man för varje gäng bli 

 nödgad att först subtrahera och sedan addera brösthöjden för att erhålla 

 tumtalets absoluta läge på stammen, för så vitt man icke läte denna 

 kalkyl ske s. a. s. automatiskt genom att med sammanbindningslinjen 

 förena punkten för totala trädhöjden med punkten för brösthöjd. Emel- 



43- SkogSTHrds/lireitingens Tidskrift igiö. 



