664 ERIC RONGE. 



lertid bör här framhållas, att bästa resultatet erhåiles, om man begagnar 

 sig av en »punkt för brösthöjd- belägen något litet ovanför och till höger 

 om punkt 4 — på linjen BA:s förlängning; den nya punktens koordi- 

 nater äro ungefär (4,4 fot, 1,5 %). Anledningen härtill är att söka däri, 

 att vid avsmalningstabellernas upprättande ett visst gemensamt procent- 

 avdrag (i %) för stubben avräknats, vilket medför, att avståndet mellan 

 tabellernas stubbavskär och brösthöjd minskas med stigande höjd å träden. 



Nu skola vi slutligen kunna erhålla de uppgifter vi sökt angående 

 trädet med 9 tums brösthöjdsdiameter inom bark, 48,5 fots höjd och 

 formklass 0,65. Vi ha tänkt oss en 7-tums rotstock och önska veta läng- 

 den på densamma. Uppsök ånyo skärningspunkten mellan blyertslinjen 

 för trädets diameter och 7 "-linjen, följ därifrån med ögat efter en av 

 rutpapperets linjer uppåt till trädets formklasskurva (till D) och gå där- 

 ifrån rätt åt höger mot blyertslinjen för höjden, så skära vi densamma 

 mitt för 19'. På samma sätt finna vi, att 3" ligger vid 39'. Utbytet ur 

 trädet blir alltså: ig' X 7" och 20' X ?". Önska vi därjämte veta de 

 övriga tumtalens lägen på stammen, förfara vi alldeles analogt genom att 

 med ögat följa från diameterlinjen till formklasskurvan och därifrån till 

 höjdlinjen och finna då, att trädet håller 8" vid nätt 12', 6" vid 25', 5" 

 vid 30,5' och 4" vid 35'. — Skulle man önska dimensionen vid ett visst 

 fottal, har man naturligen endast att gå »bakvägen» och finner då, att 

 trädet på t. ex. 27' håller 5^/3" o. s. v. 



Hade trädets formklass varit »ojämn», d. v. s. exempelvis 0,64, hade 

 man naturligen haft att »vända» något nedanför D och P2 — vid en 

 punkt mellan kurvan för 0,625 och 0,65, som motsvarar talet 0,64. 



Nu är det ju emellertid besvärligt att behöva dra ett par blyertslinjer för 

 varje träd, som skall undersökas. Dessa linjer ersättas lämpligen av ett 

 par tunna svarta trådar^ som — sedan tabellen uppklistrats på tjock 

 kartong — fästas vid tvenne fastnitade häftstift, det ena i ©"-punkten 

 till vänster och det andra i »brösthöjdspunkten» (4,4', 1,5 %). Vid ta- 

 bellens användning utsträckas trådarna analogt med vad som ovan sagts 

 vid uppdragandet av blyertslinjerna och fästas utanför projektionssyste- 

 men (med häststift). Skulle man sedan ytterligare vilja förenkla avläsan- 

 det, kan man med fördel använda sig av en större, 90-graders vinkel- 

 linjal (helst celleluoid), vilken i så fall lägges med ena kateten över det 

 sökta tumtalets skärningspunkt samt med räta vinkelns spets å veder- 

 börande träds formklasskurva, varefter den andra katetens skärningspunkt 

 utvisar tumtalets läge på stammen.^ 



' Ett annat iknep>, som meddelats mig av professor Jonson, är att på fig. 4 slopa pro- 

 jektionssystemet för tum och i stället använda en linjal, graderad i godtyckligt mått, med 

 o-punkten stödjande sig mot linjen BD och linjalens siffra för brösthöjdsdiametern inom bark 



I 



