786 NILS SVLVÉX. 



blomningen affalla och efterlemna en barrfri stamdel ; och då samma biaxel är efter år bär 

 hanblommor utan att utbilda ytterligare biaxlar, erhålles en ogrenad qvist, som vexelvis har 

 kala och barrbärande partier. Ju större antalet af de barrbärande årsskotten är, desto tydli- 

 gare framträder sagde förhällande; men då tallens barr såsom i mellersta Sverige qvarsitta 

 endast två ä tre år, blir det föga märkbart.» — »För skogshushållningen har den tätare 

 barrdrägten hos tallen inom nordligaste Sverige ej blott teoretiskt utan äfven praktiskt in- 

 tresse, ty samtidigt härmed ökas ock såväl trädets som plantans förmåga att uthärda beskugg- 

 ning, hvarigenom skogens föryngring i någon mån underlättas». 



Genom större barrmassa och tätare grenkransar blir kronan hos Norrbottens-tallen tätare. 

 Den når ej det omfång som i sydligare trakter. »Sällan uppgår kronans största tvärmått 

 till 6 meter, och 4 ä 5 meter har hos ut\äxta timmerträd visat sig vara det vanligaste. Der- 

 emot bibehåller kronan en jemförelsevis stor längd. Före 25 års ålder börja stammarna i 

 allmänhet icke rensa sig, utan grenarna äro friska ända ned. Under de derpå följande de- 

 cennierna pågår rensningen snabbast, så att trädet vid 50 är vanligen har en qvistfri stam 

 af 4 meter; kronans längd är dock fortfarande omkring dubbelt större, 8 meter. Efter denna 

 tid bortdö efter hand de nedersta qvistarna, sä att 



kronans längd hos 75-äriga träd utgör 8,5 meter och den qvistfria stammens 5,0 meter 

 » » » 100- >- » f 9,0 ■« „ » 1, » 6,0 1 



<■ * » 125 » » '' 9,0 » » » )) )) J o v 



» » » 150- » i » 9,0 » 7/ » » » 8,0 » 



y> >/ » 175' " * '' 9i5 '> " '' '' >' 8,0 y> 



» » » 200- » i> 9,0 » >i » » » 8,5 » 



22: 



9,° 



En höjdkurva upprättad efter medeltal beräknade för hela Norrbottens län visar, »att höjd- 

 tillväxten är kraftigare under tiden från omkring 15 till inemot 50 års ålder, uppgående till 

 2 meter på 10 år eller 2 dm. ärligen. Under följande 50 år ökar trädets längd med i 

 medeltal 1 meter på 10 år eller i dm. årligen. Efter uppnådda 100 år aftager höjdtill- 

 växten visserligen märkbart men uppgår dock under tiden från loi — 150 år till öfver 2 

 meter eller i medeltal 4 cm. pr år och under tiden 151 — 200 år till 0,8 meter eller nära 2 

 cm. per år. Höjdtillväxt spåras allmänt till uppnådda 200 ä 250 år, undantagsvis vid ännu 

 högre ålder». 



»Vid besök i Norrbottens skogar iakttager man snart, att sprickbarken hvarken är sä tjock 

 eller når så högt upp på stammen som i sydligare trakter. Sällan öfverstiger barkens tjock- 

 lek vid brösthöjd 2 cm., och ännu mera sällan fortsätter sprickbarken till 6,5 meters höjd 

 på stammen.» Barkens tjocklek tilltager visserligen med stammens ökade grovlek och ålder, 

 men ökningen är ringa, enligt gjorda mätningar »från 9,4 mm. vid 78 års ålder till 11,5 

 vid 218 år eller en skilnad af endast 2,1 mm. och detta vid brösthöjd. Vid 6,5 meters 

 höjd är ökningen ännu mindre.» 



»Virket hos de utväxta träden utmärker sig derigenom, att splinten upptager en så ringa 

 del af det hela. Vid försågning erhålles därför ofta en vara, som nästan uteslutande utgöres 

 af kärnved.» Splintens övergäng till kärnved börjar inträda vid omkring 30 — 40 års ålder, 

 någon gång senare. 



Vid skildringen av lapponica-X.z!i\&w som en varietet av den vanliga 

 tallen framhålla sålunda HOLMERZ och ÖRTENBLAD samma från barren 

 hämtade karaktärer — kortare och styvare samt fleråriga barr — som 

 föregående författare. Liksom WlCHURA betona de det orimliga uti att 

 tillskriva barrens kranslika ställning på de hanblommande skottaxlarna 

 någon systematisk betydelse. Genom sina noggranna barkundersökningar 

 gendriva de WlCHURAS uppgift om lapplandstallens sprickiga bark och 

 framhålla som en ny karaktär hos /apponua-taWen dess tunnare och 

 mindre högt upp på stammen gående sprickbark. Ännu en förut opå- 

 aktad egenskap hos den nordsvenska tallen framhålles, nämligen dess 

 karaktäristiska långa och smala kronform. 



Studiet av den nordsvenska tallen fortsattes under de följande åren 



