DEN NORDSVENSKA TALLEN. 



795 



JRg kommit till den övertygelsen», säger Mayr (anf. arb. sid. 348), »att 

 ett träd med en komplex av ärftliga och sålunda konstanta, morfolo- 

 giska och biologiska egenskaper ej kan vara en varietet av en annan 

 art, detta särskilt dä det med uteslutande av den andra, sä kallade ty- 

 piska formen förekommer över stora områden, är jag nödsakad uppfatta 

 även den nordiska tallen, Norges, nordliga Sveriges och Finlands tall, 

 som egen art.» Såsom speciella /apponzca-kar?iktiivev anför Mavr följande: 



ff Frön genomgående små, enfärgat brungrå. Första årets planta blott 3 — 5 cm. hög, 

 alltid ogrenad — den mellaneuropeiska tallens under samma kulturförhållanden 10 — 15 cm. 



I*'?- 5- Teckning över »nordsvensk» tall (l), »mellansvensk» (2) och »sydsvensk eller 

 tysk» (3). Från Lovens utställning i Norrköping 1906. (Efter Schotte.) 



■ Nordschwedische» (i), »mittelschwedische» (2) und »siidschwedische öder deutsche • Kiefern (3). 

 Zeichnungen zur Ausstellung in Norrköping 1906. 



hög och nästan alltid med ett eller två sidoskott — . Barr till och med femte året hälften 

 eller tredjedelen sä långa som hos den vanliga tallen, raka och styva, mörkgröna, under 

 hösten och vintern gulgröna. Den treåriga plantan har rödbrun, med harts sparsamt över- 

 dragen knopp. Första årets planta alltid med sluten spetsknopp av ljusröd till brunröd 

 färg. Till och med femte året plantan påfallande rakvuxen med korta sidoskott. Ett- och 

 fleråriga plantor kunna visserligen angripas men dödas i regel ej av skyttesvampen, Lo- 

 phodermiuni pinastri. Ärsplantans skott som färdigbildat blårött med svagt daggöverdrag; 

 dess barr på undersidan med åtta rader klyvöppningar. Det utväxta trädet är i olika klimat 

 och på olika mark fullständigt rakstammigt. Kotte med hakformiga apofyser. — P. lappo- 

 nica bildar lätt hybrid med P. sihestris. 



Mayr lägger i sin beskrivning synbarligen huvudvikten vid den unga 

 plantans svagare utveckling och även i övrigt avvikande egenskaper. 

 Från frö och kottefjäll hämtar han liknande lapponica-kzxdktdixer 

 som Sciiotte; dock nämner han intet om kottefärgen. I fråga om 

 barren upptager han såsom något för lapponica-X.d\\^xv karaktäristiskt den 

 redan förut av ClESLAR för tall av nordlig proveniens konstaterade gul- 

 gröna vinterfärgen. Intet namnes om barrbredden. Rak stam an- 

 gives särskilt för såväl den unga plantan som för det utväxta trädet. 

 En viktig fysiologisk egenskap anser sig MxWR ha funnit i lapponica- 



