DEN NOKOSVENSK \ lAI.I.KN. 



807 



cy 



lapplantlstallar. — Lapplaiulstallens utbrediiingsforhallandcn tala enlij^t 

 Neger bestämt emot 1'Lnglers uppfattning av /appoTiica-Unva^n siisoin 

 blott och bart en klimatform av vanlig tall. > Vore detta förhållandet, 

 skulle man ej kunna förklara, huru båda varieteterna ofta, t. ex. i Xorge, 

 kunna uppträda vid .sidan av varandra.» /■ -, 



Neger uttalar den fcirmodan, att i Nord- ,----'" ''-.^ 



europa tvenne underarter a\- tall utdiffe- /"' "i 



rentierat, av vilka den ena. uf^pkommen 

 inom det arktiska området, liksom granen 

 framryckt söderut, under det den andra, 

 motsvarande den nordtyska tallen, tagit 

 Östersjöländerna och västra Norge i be- 

 sittning och blott här och där ingripit i 

 lapplandstallens område. » Lapplandstal- 

 len är mer än en enkel klimatform av 

 den vanliga tallen, en självständig art 

 eller åtminstone en god varietet». Som 

 en viktig fysiologisk och skoglig egenskap 

 för lappomca-\.2\\^xi framhåller Neger sär- 

 skilt växtformen — den smalt pyramidala 

 kronformen — , som gör den utomordent- 

 ligt motståndskraftig mot snöbrott. Alten- 

 bergerkulturerna med finsk tall (äkta lap- 

 ponicd) och tall av mellaneuropeisk pro- 

 veniens visa tydligt, att kronformen är| 

 en ärftlig egenskap. 



Att lapplandstallen invandrat i Skan- 

 dinavien norr- och österifrån hade redan 

 WlCllURA förmodat. Uttalanden om den 

 nordsvenska tallens invandring österifrån 

 möta senare i arbeten av Sernander. ' 



Karta över sydsvensk och 



' Rltger Sernander, Den skandinaviska växt- 

 världens utvecklingshistoria. Grundlinjer till före- p"ig. 



läsningar. Uppsala 1895, sid. 18; Några ord med nordsvensk talls utbredning i Sverige 

 anledning av Gunnar Andersson, Svenska växtvärl- efter Neger. 



dens historia. Hotan. Notiser 1896, sid. 118. I Oje Verbreitung der gemeinen und der l.app- 

 sistnämnda arbete vänder sig förf. mot Gunnar An- land-Uiefer in Schweden nach Negek. 



derssons tro, att »tallen först inkommit till Lapp- 

 land och andra delar af norra Sverige, sedan den öfver Danmark och Skåne passerat upp 

 genom hela värt land. Mycket antagligare är det väl då, att den kommit dit österifrån 

 på genare väg öfver Finland, där den dock notoriskt är ganska gammal.» Ar 1903 säger 

 också Gunnar Andersson i Några drag ur de svenska skogarnas historia», Skogsvärdsf. 

 tidskr. sid. 15, att »tallskogen invandrade från söder och möjligen äfven från öster». Stra.xt 

 förut förklarar han dock uttryckligt såsom sin tro, att äfven den söderifrån först invandrade 

 tallen tillhörde lapponica-iouwen: »synnerligen upplysande och intressanta voro helt säkert 



