834 



NILS SYL VEN. 



Fig. 22. Olika frövingetyper av nordsvensk de tre serierna — om vardera 6 frövingar — 

 till vänster) och sydsvensk tall (de tre serierna till höger), a: frövingar av normal typ 

 (vänstra serien från en kotte tillhörande samma kotteprov som kotten fig. 2i a, högra serien 

 från en kotte ur provet fig. 21 f)\ b: ovanligt korta och breda frövingar (vänstra serien ur 

 kotte fig. 21 c, högra serien ur kotte fig. 21 g)\ C: ovanligt långa och smala frövingar 

 (vänstra serien ur kotte fig. 21 d, högra serien ur kotte fig, 21 /z). (i). 



Verschiedene Samenfliigeltypen nordschwedischer (die 3 Serien — von je 6 .Samenfliigeln — llnksi und siid- 

 schwedischer Kiefer (die 3 Serien rechts'. a: Samenflugel normalen Typus (die Serie links aus dem Zapfen 

 Fig. 21 a, die Serie rechts aus dem Zapfen Fig. 21 y); h: kurze und breite Samenfliigel (die Serie links aus 

 dem Zapfen Fig. 21 c, die Serie rechts aus dem Zapfen Fig. 21 g)\ c: länge und schmale Samenflugel (die 

 Serie links aus dem Zapfen Fig. 21 d. die Serie rechts aus dem Zapfen Fig. 21 h). 



frövingefärg med i violettbrunt stötande vingspetsar. En undersökning av 

 frövingefärgen hos det här föreliggande materialet gav vid handen, att trenne 

 färgtyper lämpligen kunde urskiljas, en »ockragul i rödbrunt», en »starkare 

 rödbrun» och en /brun i violett.) (jmf. tavl. i, fig. 15 och 17), den senare 

 närmast liktydig med Schottes blekt läderbruna frövingefärg med i violettbrunt 

 stötande vingspetsar. Frövingeprovens fördelning på nämnda färgtyper inom 

 de olika reviren framgår av tabell 6 och kartan fig. ig (5. Av alla proven 

 från revir norr om Medelpad hava endast tre, i från Vilhelniina (tavl. i, fig. 

 17 i), I från Tåsjö (tavl. i, fig. 17 Ii) och i från Frostviken visat i violett 

 stötande brun frövingefärg. På kotteprov av olika färgtyp fördela sig frövinge- 

 färgstyperna i % sålunda : 



