OM SNOSKADOKNA I SODKA OCH MKI.I.EKSTA SXKKIOKS SKOOAI-t. 917 



I'"or all \icl Iradens bcskrivniiiL; rält karaklärisera de olika växlingarna 

 i deras beskaftenhet använder jag ninnera i prov}lsböckerna även paren- 

 teser kring beteckningen, \arvid t. ex. (a) utmärker ett träd, som är 

 mera obetydligt sidolryckt. I den föreliggande sammanställningen äro 

 beteckningarna inom ])arentes hänförda till respektive bokstäver. Även 

 användas ibland vid trädens beskrivning kombinationer av ett par bok- 

 stäver, särskilt ad och ab. I detta i-il äro träden hänförda till den bok- 

 stav, som kommer längst fram i alfabetet. 



Granska vi nu närmare tabellen, finna vi tydligt, hurusom a-träd, 

 d. v. s. sidotryckta träd, och d-träd, undertryckta eller klämda träd, 

 lidit mest. I ytorna å Tiveden ha sålunda, vad tallen beträffar, av a- 

 träden skadats 37 °o och av d-träden 62 °o^. Motsvarande siffror för 

 granen äro 20 och 25 °o respektive. A Jönäkers häradsallmänning ha 

 bland tallarna 34 % av a-träden och 38 % av d-träden strukit med. 

 Av granarna, som i försöksytorna därstädes endast förekomma som 

 under- och mellanbestånd, ha 17 % av a-träden och 16 X av d-träden 

 snöskadats. En jämförelse mellan de olika avdelningarna i ytan 27 ä 

 Jönåkers häradsallmänning visar, huru a- och d-träden procentvis mera 

 skadats i krongallringarna. I den svaga låggallringen (avd. VI) ha bland 

 tallarna av a-träden skadats 34,5 '-^ och av d-träden 18,2 '-,, , i den starka 

 låggallringen (avd. I) 42,7 och ii,i % och i den extra starka låggall- 

 ringen (avd. V) 32,7 och 33,;, '%, respekti\'e. Däremot visar den s\aga 

 krongallringen (avd. V) en förlust med 62 '-, av a-träden och 55 '\^ ax- 

 d-träden, den starka krongallringen |avd. VII) 61,7 och 55 ',, samt den 

 extra starka krongallringen 39,4 och 43 % respektive. Som detia 38- 

 ariga bestånd endast varit gallrat i 5 ar, finnes det ä\en i de starka 

 gallringarna mänga a-träd, dä flertalet träd tidigare trängt varandra. Även 

 det kvarstående trädet i en grupp av tvä till flera träd har därfcire ofta 

 ännu kronan ensidigt utvecklad. 



I de ogallrade bestånden förekomma a- och d-träd, rikligt vårföre dessa 

 bestånd också lätt utsättas för snöskador. Vid gallringar (åtminstone 

 låggallringar) borttagas i regel d\-lika träd, vårföre även nygallrade be- 

 stånd skenbart lida mindre än ogallrade. 



Försöksanstaltens ytor visa vidare, att bestånd, som under längre tid 

 gallrats och fått väl utvecklade kronor, i regel lida minst a\- snöskador. 

 Undantag härifrån gjorde, som förut nämnts, det exceptionella ovädret 

 den 15 maj 1(^15. \'idare framgår av uppgifterna från gallrings\-torna, 

 att starka gallringar ej lida så mycket som de svaga, åtminstone när 



' De kursiva siffrorna i tahcllon a\se lärken ocli tle ingå ej i ineileltalen. 



