OM SNÖSKADOKNA 1 SÖDRA OCH MKI.r.KRSTA SVERI(;KS SKOGAR. 92 I 



tare K. Janse (Kiiiiic rexir, \'ästeri»ötlancl), omnämner, att barrskogen i 

 de gallrade bestanden skadats gencjm snöbrott, men att den i de täta 

 ogallrade beståntlen blivit fläckvis nedböjd, och att bjcirken skadats ge- 

 nom snötryck, ej snöbrott. Jägmästare G. !•]. Markman (Gripsholms 

 re\ir, Södermanland) betonar, att i ogallrade 15- å 30 äriga bestånd hava 

 grup]:)er a\' 10 till 30 träd nedbrutits, varigenom beståndet blivit luckigt. 

 I gallrade skogar samt i äldre skog ha\a endast enstaka träd brutits, 

 jägmästare 'i"ii. Grinndal har i Södermanland gjort den bestämda iakt- 

 tagelsen, att igi5 — 1916 års snöbrott och snötryck voro ringa i 40 — 60- 

 åriga, sedan länge \äl och starkt gallrade bestånd, och jägmästare O. 

 ExEKoril förmäler från Dalarna, att i för längre tid sedan gallrade be- 

 stånd, som utgöras av härskande, normalt vuxna träd, kan ej någon 

 skadegörelse förmärkas. Täta rutsådder a\- tall skadas lätt av snötryck, 

 därest de ej i tid något utglesats. Jägmästare J. M. Pallt framhåller, att 

 plantbestånd efter självsådd eller plantering tyckas bättre motstå tr\'cket 

 än i såddrutorna tätt uppkomna plantor, \ilka ofta nedtryckts till marken 

 på större eller mindre ytor. Intressant i detta fall är ett meddelande 

 från jägmästare ElNAR N:.SON Hedulff, som å Garpenberg i södra 

 Dalarna iakttagit, att självsådda bestånd ej äro nämnvärt skadade, men 

 att inom vissa, genom rutsädd uppdragna och tätt uppkomna bestånd, 

 lunudsakligen tall — troligen av syds\'ensk pro\'eniens — har i stor 

 utsträckning hela grupper nedpressats. 



Olika trädslags motståndskraft. 



Som förut framhållits, skadades granen mycket av snöbrotten i maj 

 1915. Under vintern 1915 — 16 ledo alla de vanligare trädslagen, men 

 säkerligen tallen mest. Svaren å de inkomna cirkulären belysa också 

 detta förhällande. I dessa omnämnas de fyra vanligaste trädslagen i 

 ungskogarna, tall, gran, lärk och björk. Femtioen meddelare anse, att 

 tallen lidit mest, medan åtta placera tallen som numro 2 och fem som 

 nummer 3. I^Yänsett majovädrets framfart i skogarna, lia tjugu med- 

 delare ansett, att granen skadats mest, medan tjugufyra placerat granen 

 som nummer 2 och tre stycken som nummer 3. 



Beträffande björken anse fyra meddelare, att den lidit mest, fem 

 stycken sätta den som nummer 2 och åtta som nummer 3. medan två 

 stycken f)lacera den sist, efter lärken, och fyra ha funnit, att den ej alls 

 eller obetydligt skadats. 



Alånga meddelare nämna intet om lärken, då de ej haft tillfälle att 

 iakttaga dess motståndskraft mot snöskador eller också ej alls funnit 

 den lida härav. Fyra rapportörer placera lärken som nummer 3, och 



