SKO(;srK AliKNS I KOS \l TNIXG AR I916. 9 55 



(»vrii^a delar a\- lanck-t uppges orsaken vara frost jämte regnig; och kall 

 väderlek. 



13,2 procent a\- rap{)()rterna ange grankotten såsom skadad. 1 de 

 flesta fall äro skadorna orsakade av insekter. Att döma av uppgifterna 

 är det grankottvecklaren (GrapholitJia strobilclla IJ och grankottmåttet 

 (Phycis [Dioryctrja] abietella S. V. i, som förorsakat skadorna. .S\amp 

 anges ha skadat grankotten i Ebbegärde bevakning (Kalmar revir). De 

 talrikt fcirckommande ekorrarna ha under hösten gjort stor ä\ erkan bland 

 grankottarna. 



Björken. 



Björkens blomning inträftade i Södra distriktet omkring den 5 maj, 

 i Smålands, Västra och Östra mellan den i och 20 maj, i Bergslags 

 och Gävle-Dala den 10 — 20 maj och i övriga delar av landet den i — 25 

 juni. Den är närmast att beteckna såsom medelmåttig — svag. Ri- 

 kaste blomningen har förekommit i Nedre Norrbottens och Bergslags 

 distrikt, den svagaste i Småland. 



Frötillgången motsvarar icke heller för björken blomningen helt, enär 

 en stor del av blommorna, synnerligast i mellersta och södra Sverige, 

 icke kommo till utveckling på grund av otjänlig väderlek. Fröets ut- 

 veckling har också i betydlig" grad hämmats av det regniga och kalla 

 vädret. Såsom framgår av kartan ä sid. 953 är fröförekomsten tämli- 

 gen oregelbunden. Det ges exempel pä, att från tvenne närgränsande 

 revir förekomsten uppges från det ena såsom ingen och från det andra 

 såsom riklig. 88 procent av kronojägarna ange det förefintliga björk- 

 fröet såsom friskt och 12 procent såsom mer eller mindre skadat. Krono- 

 jägarna i Höka, Halmstads och Fammarps bevakningar (Halmstads revir) 

 ange fröhängena såsom små och vid mognaden mörka, samt att de föllo 

 av tidigt. Frän Lövsjö bevakningstrakt (Kosta revir) rapporteras det, 

 att björkbladen angripits av insekter, och på grund därav voro nästan 

 alla björkar kala i början a\' juni. 



Eken. 



Ekens blomning har under året varit mycket svag. För fristående 

 träd har den angivits såsom ingen av 33 procent av rapportörerna, svag 

 av 50, medelgod av 8 och riklig av 9 procent. För bestånd såsom 

 ingen av 48 procent, svag av 45 och medelgod av 7 procent. 



Inom Blekinge, Öland och större delen av Småland samt Östergöt- 

 land finnas inga ollon alls. Gottland, Bohuslän, norra Halland och en 

 mindre del av Västergötland ha haft den bästa tillgången; förekomsten 

 har därifrån angivits såsom svag både för bestånd och fristående träd. 



