238 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS 15ERÄTTELSKR T915. 



Inom länet har alltså, som av tablå VII framgår, vilken utgör ett 

 sammandrag av tablåerna V och VI, å enskildas skogm' under år iC)i§ 

 ny grävts 4.4.o,3gy,^ löpmeter diken och upprensats i6y,^y8,^ löpmeter bäckar 

 för en sammanlagd kostnad av io8,'/ij: 2f kronor. 



Även under berättelseåret har styrelsen genom sin personal samt genom 

 förfrågningar till de större skogsägarnas skogsförvaltningar sökt att för 

 ernående av en fortlöpande statistik erhålla bästa möjliga uppgifter rö- 

 rande förekomsten och omfattningen av skogseldarna inom länet. De 

 inkomna uppgifterna visa, att Värmland under år 19 15 praktiskt taget 

 varit befriat från skadegörelse genom skogseld. Endast tvenne mindre 

 »brännor», om tillsammans c:a 5Y2 hektar, hava under året uppstått, 

 varför något tabellariskt sammandrag i denna årsberättelse ansetts onödigt. 



Uppsikten över skogslagens efterlevnad. 



Denna sin uppgift har styrelsen under berättelseåret utövat på full- 

 komligt samma sätt som under de föregående åren. Genom upprepade 

 besiktningar från tjänstepersonalens sida övervakar styrelsen sålunda, att 

 alla de marker, å vilka återväxten genom avverkning blivit äventyrad, 

 genom utförda föryngringsarbeten åter bringas till skogbärande skick. 

 Liksom i föregående berättelser framhållits kan styrelsen även vid detta 

 tillfälle vitsorda, att den alltjämt nästan undantagslöst härvid mötts av 

 förståelse från de skogsodlingsskyldigas sida. 



Den i föregående årsredogörelse omnämnda undersökningen enl. § 2 

 i skogslagen av en avverkningstrakt i hemmanet Råbäcken, vilken för- 

 rättning påkallats men av vederbörande syneförrättare ej medhunnits 

 under 19 15, har under året kommit till stånd. Med stöd av synemän- 

 nens yttrande ansåg sig styrelsen nödsakad hos Konungens befallnings- 

 hävande begära fullständigt avverkningsförbud å ifrågavarande hemmans- 

 del, en anhållan som av Konungens befallningshavande omedelbart bifölls. 

 Godvillig överenskommelse kunde emellertid icke uppnås med den skogs- 

 odhngsskyldige — en utländsk undersåte — utan måste saken dragas 

 inför domstol. Häradsrätten godkände i sitt under året fällda utslag 

 styrelsens yrkanden och har detta utslag nu vunnit laga kraft. 



Det avverkningsmål, som i föregående redogörelse omnämndes såsom 

 överklagat hos hovrätten har under berättelseåret avgjorts till styrelsens 

 fördel, i det att häradsrättens utslag oförändrat fastställdes. 



I endast ett enda fall har styrelsen under 191 5 sett sig nödsakad hos 

 Konungens befallningshavande anhålla om anordnande av undersökning 

 jämlikt § 2 i skogslagen. Syneförrättarna delade fullständigt skogsvärds- 

 styrelsens uppfattning, att skogslagen blivit överträdd, men det oaktat 



