256 SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 19x5. 



och medelålders skogsbestånden. Denna hemsökelse drabbade hårdast 

 skogarna i länets södra delar och bildade slättlandet mellan sjöarna 

 Hjälmaren och Skagern en iögonenfallande gränsskillnad beträffande 

 omfånget och styrkan av denna skadegörelse. 



De på våren anställda skadorna bestodo mestadels i toppbrott å gran- 

 skogen och visade sig särskilt svåra i nyss förut gallrade och Ijushuggna 

 bestånd. Förvinterns hemsökelse drabbade alla trädslag i form av genom 

 snötryck avbrutna, nedböjda och rotstjälpta stammar. 



Visserligen voro såväl pris som köplust å alla slag av virke i ständigt 

 stigande, men det sent afslutade eller avbrutna jordbruksarbetet, mobili- 

 sering och den tidiga och snörika vintern har nästan överallt fördröjt 

 och hindrat upprensningen av den skadade skogen. Härigenom har 

 faran för kommande insektshärjningar ytterligare ökats, ty om också 

 dessa från föregående år befarade härjningar å växande skog under det 

 gångna året icke visat sig särskilt omfattande, beror detta förklarligt nog 

 på den omständigheten att skadedjuren i de på våren avbrutna topparna 

 och stammarna haft särdeles lämpliga och tillräckliga föremål för fort- 

 plantning och utveckling och sålunda icke haft behov av att angripa 

 den oskadade skogen. Faran förefinnes emellertid och för att i någon 

 mån avvända densamma borde alla skogsägare beflita sig om att under 

 våren och försommaren så fullständigt som möjligt rensa upp sina skogar. 



Därvid är av mindre vikt om avbrutna stammar med friska grenar 

 kulltagas eller om de från vårens snöbrott kvarliggande topparna omedel- 

 bart upphuggas. De förra angripas nämligen ej gärna av insekterna och 

 de senare äro numera av dem redan förbrukade. I första hand böra 

 stammar utan friska grenar och alla under vintern avbrutna toppar upp- 

 huggas och helt eller delvis barkas så att de fortast möjligt torka. 



Av den skedda skadan hava länets skogsägare på det kraftigaste 

 manats att följa de råd och anvisningar skogsvårdsstyrelsen år från år 

 upprepat och genom sina tjänstemän sökt praktiskt utbreda och tillämpa, 

 nämligen att genom tidiga, ofta återkommande och svaga gallringar och 

 ljushuggningar söka i tid giva nödig styrka åt de enskilda trädstammarna 

 och därigenom härda sina skogsbestånd. Endast härigenom kunna fram- 

 tida skadliga verkningar av storm och av under ogynnsamma temperatur- 

 förhållanden inträffade starka snöfall, om också ej helt och hållet und- 

 vikas, dock i möjligaste mån inskränkas. 



De genom förenämnda naturföreteelser framtvingade skogsavverknin- 

 garna komma helt säkert att omfatta betydliga virkeskvantiteter, uttagna 

 ur de yngre och mest tillväxtkraftiga skogsbestånden. De borde sålunda 

 mana skogsägarna till en måttlig och försiktig avverkning å de oskadade 

 och växtliga delarna av skogarna. Så synes likväl ingalunda vara eller 



