354 SKOGSVÄRDSSTYRELSERNAS BERÄTTELSER 1915. 



hinder därför förefinnes däruti, att styrelsen saknar befogenhet att taga 

 någon som helst befattning med dessa skogar. Ett mycket omfattande 

 befattningstagande ligger emellertid, enligt styrelsens uppfattning, i den 

 utredning, som måste föregå beviljandet av anslag, därest styrelsen icke 

 skall göra sig skyldig till vårdslöshet vid handhavande av allmänna me- 

 del, och som består i undersökning rörande nyttan och lämpligheten av 

 en ifrågasatt kulturåtgärd, uppgörande av planer och kostnadsberäkningar 

 för förslag, som avse gallring, hyggesrensning, markberedning, sådd och 

 plantering, utdikning m. m. 



Skogsvårdsstyrelsen anser sig icke böra underlåta att framhålla, att 

 med utstämplingstvånget å skyddsskogarna givetvis måste följa en mera 

 omfattande tillsyn, än den som består i att utse och utmärka de träd, 

 som få avverkas, och kontrollera att endast dessa avverkas. Den upp- 

 fattningen synes ock riksdagen haft, då riksdagen i sin förenämnda skri- 

 velse använder uttrycket: »Skyddsskogarna ställas uteslutande 



under skogsstatens tillsyn» och därmed sannolikt avsett tillsyn över 

 skogarna i vid bemärkelse och icke endast de å skogsmarken förefint- 

 liga träden. 



Ävenledes torde böra framhållas, ätt påståendet, att skogsvårdsstyrelsen 

 har icke blott rätt utan även plikt att taga befattning med skyddsskog- 

 arna, när det angår kulturåtgärder och planer för sådana samt anslag 

 för deras utförande, med sannolikhet är delvis beroende på vantolkning 

 av vissa i de den enskilda skogsvården rörande lagar och andra författ- 

 ningar använda ord och uttryck. Ordet skog» i uttrycken »enskildas 

 skogar» och »skyddskogar» avser enligt styrelsens mening både marken 

 och de därå på rof befintliga träden. En del uttolkare förmena däremot, 

 att därmed avses endast träden, och att på grund därav skogsvårdssty- 

 relsen har skyldighet att taga befattning med marken, som med denna 

 tolkning anses icke innefattas i undantaget i 14 S andra stycket i lagen 

 angående vård av enskildas skogar. 



Såsom här ovan framhållits, anser skogsvårdsstyrelsen rättvist och billigt 

 att ägare av skogar inom skyddsskogsområdet i likhet med övriga en- 

 skilda skogsägare inom landstingsområdet erhålla bidrag av skogsvårds- 

 medel till sin skogsvård. Vid antagandet av nu gällande lagar angående 

 den enskilda skogsvården torde man knappast tänkt sig möjligheten att 

 med utsikt till framgång företaga kulturåtgärder å de till skydds- 

 skogar avsedda fjällskogarna. Uppfattningen härutinnan har dock på 

 trrund av vunnen erfarenhet betydligt förändrats. Inom de jämtländska 

 skyddsskogarna, sådana dessa utstakats, förefinnas betydande områden, 

 där skogsvårdande åtgärder med utsikt till framgång kunna vidtagas, sär- 



