O.n 



annat förhållande. Låtoin oss antaga att den jord, som skall 

 draineras, är sandjord, i hvilken vattnets kapillära stignings- 

 zon är 6 — 8 tum, och att denna jord hvilar på ett icke ge- 

 nomsläppande lager, som är beläget 2 å 3 fot djupt. I så- 

 dan jord erfordras icke mer än 2 å 3 fots djup för de ned- 

 lagde röi'en. Vattenspegeln i jorden sänkes i sådant fall till 

 Hämma djup, och då vattnet i det ofvanliggande jordlagret 

 icke kapillariskt kan stiga högre än 6 a 8 tum, är det klart 

 att matjordslagret icke kan besväras af vatten, om rören icke 

 nedläggas på större djup, än ofvanföre blifvit antaget. 



Antaga vi åter lerjord, gestaltar sig förhållandet annor- 

 lunda. Lerjordens kapillära stigningszon är från P/j till 2 

 fot. Denna lerjordens högre kapillära stigningszon är den 

 fysiska orsaken dertill, att drainrören i sådan jord böra ned- 

 läggas i jorden till ett djup af 4 fot, om det ändamål som 

 dermed eftersträfvas, nemligen: att det undre IcKjr et af mat- 

 jorden icke skall besväras af, från alfmn uppstiyande, vat- 

 ten, skall uppnås. 



Men det djup, på hvilket drainrören nedlägges i jor- 

 den, är äfven i ett annat hänseende af vigt. Vi hafva of- 

 vanföre anmärkt, att det hydrostatiska tryck, som verkar på 

 vattnet i jorden, utöfvar ett positivt inflytande på den hastig- 

 het med hvilken vattnet flyter till och genom rören. Klart 

 är, att detta tryck tilltager med det djup på hvilket drain- 

 rören nedläggas i jorden *). Följden häraf är, såsom man 

 lätt inser, vattnets hastigare aflopp från jorden, och alt så- 

 ledes, inom en viss tid, en större qvantitet vatten allägsnas. 

 Detta är af stor vigt, då periodiskt starkare nederbörd inträf- 



*) Man kan lätt öfvertyga sig- om sanningen häral", genom föl- 

 jande enkla experiment. Om man fyller ett högt cylindriskt kärl, 

 som på olika höjd är försedt med 2 eller flere ulloppsrör, hvilka 

 kunna tillslutas med en kran och nu öppnar denna i de olika högt 

 belägna rören, skall man finna, att qvantiteten af det vatten, som, på 

 en bestämd tid t. ex. en sekund, utflyter från rören, tilltager från det 

 öfversta till det lägst anbragta röret. Detta beror deraf, att det hy- 

 drostatiska trycket, som verkar på vattnets atlopp, tilltager från ytan 

 till bottnet af cylindern. 



