34 



icke länare tid besväras af ötVermått af vatten, ach att vatt- 

 nets afdunstning frän jordens yta, nedsättes till ett minimum, 

 hvaraf den naturliga följden är, att jorden icke, genom vatt- 

 nets öfvergång i dunstform, förlorar så mycket af sin värme, 

 såsom då täckta diken blifvit använde. Den naturliga följ- 

 den häraf är, att den oxiderande kemiska processen i mat- 

 jordslagret icke hindras, genom närvaro af vatten. Den fy- 

 siska följden häraf är, att sålunda vårdad jord äger en hö- 

 gre temperatur i följd af vattnets minskade afdunstning 

 från jordens yta, och den kemiska oxiderande verksamhetens 

 oafbrutne fortgång, och att matjorden, efter starkare neder- 

 börd, endast en kort tid är kapillariskt mättad med vatten. 

 Sådan beskaffenhet af jorden är fullkomligt motsatt den, som 

 vunnits genom i sådan jord nedlagde täckta diken, och upp- 

 fyller alla fysiska och kemiska vilkor, som kunna uppställas 

 för de odlade växternes fullständiga och snabba utveckling. 

 Häraf torde man således, enligt hvad jag vågar hoppas, klart 

 inse, att, å sådan plastisk lerjord som vi antagit, öppna di- 

 ken, på sätt jag meddelat, uppfylla alla de vilkor som ratio- 

 nelt kunna uppställas för vattnets afledande, hvilket icke är 

 fallet med täckdiken, om tegdikena ersättas genom så kallade 

 vattenfåror. Dessa kunna nemligen icke ersätta de af oss 

 rekommenderade tegdikena, af 2 skäl l:o emedan de sakna 

 den så kallade dikesren, och icke tränga djupare än till ytan 

 af alfven och 2:o emedan hottnet och sidorna af desamma 

 begränsas af lös nmlljord, hvilken har en hög kapillarmätt- 

 nings kapacitet. Saknad af dikesren och tegens kullrighet är 

 orsak dertill, att vattnet icke kapillariskt eller hydrostatiskt 

 flyter till vattfåran med den hastighet, som äger rum vid 

 närvaro af tegdiken, och, i följd af det i vattenfårorne be- 

 fintliga lösa muUartade jordlagret, blir detta lager, vid när- 

 varo af vatten i fårorne, kapillariskt mättadt med vatten, som 

 härigenom hindras att afflyta från den odlade jorden. Följ- 

 den af detta förhållande är, att, vid ymnig nederbörd, jord- 

 kammen på ömse sidor om vattenfåran besväras af vatten, 

 hvilket å rågbrodden om hösten gifver sig tillkänna genom 

 dess ljusa eller rödaktiga färg. Detta är äfven förhållandet 



