37 



täckta diken deremot a/se, att ajieda vattnet från de dju- 

 pare lagren af åkerjorden. I hvartdera fallet erfordras när- 

 varo af vatten, som skall upptagas af de afledande dikena 

 och genom desamma afledas från den odlade jorden. Vatt- 

 net tillföres ytan af jorden genom regn eller snösmältning, 

 och till de djupare lagren genom regnvattnets inträngande i 

 jorden, eller genom i jorden förekommande källor, hvilka 

 mottaga vattenströmmar, som under jorden taga sitt ursprung 

 från mer eller mindre aflägsna lokaler. Med källor förstå vi 

 här hydrostatiskt vatten, som hvilar på ett icke genomsläp- 

 pande, mer eller mindre djupt i jorden förekommande, ler- 

 jordslager. Häraf följer, att om vatten genom ymnigt och 

 uthållaude regn tillföres en åkerjord, som hvilar på en icke 

 genomsläppande lerjords alf med plastisk egenskap, detta, då 

 afledande öppna diken saknas, måste tränga genom matjords- 

 lagret till alfveu. Afdunstningen af vatten från sådan jord 

 är svag och försiggår långsamt. Vid sådant förhållande, då 

 den qvantitet vatten som tillföres jorden genom regn, är 

 större än den som kan aflägsnas genom afdunstning och som 

 erfordras, för att kapillariskt mätta matjordslagret, måste öf- 

 verskottet, i öfverensstämmelse med hydrostatiska lagar, trän- 

 ga till alfveu. Då denna icke låter vattnet genomtränga, 

 stadnar vattnet här och bildar en utbredd källgrund under 

 matjordslagret, såsom vi hafva anmärkt ofvanför pag. 32. 

 Enligt hvad ofvanför blifvit anfördt, kunna vi karakterisera 

 verksamheten i täckta diken sålunda, ait de skola ajieda 

 källvattnet i jorden, de öppna dikena, deremot det så kalla- 

 de dagvattnet. Häraf följer således, att det är rationell att 

 af bryta de källor, från hvilka vattnet tränger till alfven, om 

 sådant är möjligt. I sådant afseende framställa sig 2 utvä- 

 gar: l:o att af skära sådana under jorden förekommande 

 vattenströmmar, som tillföra vatten, och 2:o att föreko?nma 

 regnvattnets inträngande till alfven. Det förra kan ske ge- 

 nom så kallade näck- eller laggdiken till erforderligt djup, 

 det sednare genom tegdiken vårdade, på sätt vi ofvanföre 

 meddelat. Om nu åkerjorden lätt genomsläpper vattnet, kan 

 icke allt vatten afledas genom öppna diken. Vattnet trän- 



