86 



ett ord, sedan man begynt såsom skild grupp uppställa de 

 ''''vätefattiga förening ar né^ hafva flere kemister försökt att 

 uppställa metoder, enligt hvilka man kunde direkt öfvergå 

 från de mättade till dessa vätefattiga föreningar. Så har t. 

 ex. Svartz för öfverförande af de tvåatoniga och tvåbasiska 

 fettsyrorna till motsvarande vätefattiga begagnat sig af fett- 

 syrans bibromsubstitut till utgångspunkt, och derifrån sedan 

 sökt bortskaffa bromen, då den vätefattiga syran återstode, 

 hvilket äfven lyckats genom behandling med jodkalium. 



Sysselsatt med samma problem, hvad de nyssnämnde 

 syrorna beträffar, och dervid äfven utgående från bromsub- 

 stituterne, har jag på annat sätt uppnått samma resultat. 



Om man nemligen använder silfver i fint fördeladt till- 

 stånd så lyckas man, aH: under vissa förhållanden, alldeles 

 direkte borttaga bromen och genast erhålla den sökta syran 

 i rent tillstånd. I det följande skall jag närmare redogöra 

 för tilbåno-en vid öfverförande af den bromerade brandvin- 

 syran till itakonsyra enligt detta sätt. 



Den använda itabibrombrandvinsyran var beredd enligt 

 Kekulés metod genom direkt addition af brom till itakonsyra. 

 För att bedöma dess renhet gjordes en brombestämning, hvil- 

 ken såsom resultat gaf att densamma innehöll 55,14 pr. Br. 

 Formeln C^ H^ Br^ O* fordrar 55,17 proc. Den var sålunda 

 fullt ren. 



För erhållande af silfver i fint fördeladt tillstånd an- 

 vändes kristalliseradt ättiksyradt silfver, hvilket reducerades 

 sålunda, att det upphettades helt svagt uti ett glasrör eller 

 en glasretort, under det en långsam ström af torr vätgas led- 

 des deröfver. Sålunda erhölls ett något kolblandadt, till ut- 

 seendet grått silfver. 



Härefter försöktes först att koka vattenlösningen af 

 den bromerade syran med detta silfver. En del af bromen 

 borttogs visserligen då, men detta skedde aldrig fullstän- 

 digt, och vid försök att kristallisera syran erhölls endast 

 mörkfärgade halfilytande produkter. Till följd deraf inne- 

 slöts lösningen af syran med en mera än tillräckligt stor 

 portion af silfret i ett tillsmält rör, hvilket hettades till 110°. 



