134 



"Sirbete, förhållanden som länge varit kända och erkända, utan 

 deri att värmet är intet annat än ett mekaniskt arbete eller 

 en rörelse uppkommen af och återgående till ett sådant, samt 

 att de äro endast skilda former af samma sak, hvilka kunna 

 öfvergå i och snbstitueva hvarandra. 



Det hvarom derföre till först måste blifva fråga är be- 

 stämmandet af hvad som förstås med mekaniskt arbete och 

 dess förhållande till rörelsen. Hvarje mekaniskt arbete inne- 

 fattar tvenne momenter, orsak och verkan, hvilka äro direkt 

 proportionella mot hvarandra; orsaken kallas motorisk kraft 

 och verkan benämnes rörelse, hvilken åter kan blifva orsak 

 till en annan o. s. v. Sådana motoriska eller mekaniska 

 krafter äro: den allmänna ömsesidiga attraktionen emellan 

 skilda kroppar eller gravitationen, som hänförd till jorden 

 kallas tyngdkraft; förmågan hos djurens muskler att förkorta 

 sig eller muskelkraften; kropparnes minsta partiklars ömse- 

 sidiga attraktion och repulsion eller elasticiteten; den elek- 

 triska och magnetiska attraktionen och repulsionen, hvartill 

 vi ock med skäl kunne hänföra den kemiska affiniteten. 

 Hvar och en af dessa krafter förorsakad rörelse kan motver- 

 kas af samma eller en annan kraft. Så länge tvenne mot- 

 satta krafters verkan på samma kropp är lika stor, uppstår 

 ingen rörelse, och man kan då ej heller tala om något ut- 

 fördt arbete, men när den ena kraften öfvervinner den an- 

 dra, så att rörelse uppstår, utföres derigenom ett arbete af 

 den förra, som är lika stort med motståndet hos den sednare 

 och öfverflyttas på den rörda kroppen, samt försätter densam- 

 ma i tillstånd att åter på andra kroppar utöfva samma arbete. 

 Arbetet, som upptages, kan nu bestå i ett sådant öfvervunnet 

 motstånd eller, om något dylikt ej förefanns, i en viss rö- 

 relsehastighet. I förra fallet mätes det arbete, den emotta- 

 git, af den motverkande kraften och den i trots deraf till- 

 ryggalagda vägen och kallas då verkligt eller presteradt ar- 

 bete, arbetsproduktion, i sednare fallet rörelsekraft eller ar- 

 betsförråd, som vid rörelsens upphörande, eller då ett mot- 

 stånd begynner, hastigt eller småningom öfvergår såsom lef- 

 vande kraft till verkligt arbete. Om t, ex. en sten hvilar 



