144 



molekylerna genom en stark ömsesidig attraktion och bibe- 

 hållas deraf i en viss ställning och ordning, ofta antydd af 

 en oeftergiflig yttre form, kristallformen, ehuru de af de 

 mellanliggande, till någon grad omkring dem kondenserade 

 ethermolekylernas rörelser hindras att komma i beröring med 

 hvarandra, och i följd a^ detta tvång bestå de rörelser, i 

 hvilka de kunna försättas, endast i svängningar omkring vissa 

 jemvigtslägen, hvilkas inbördes afstånd bero af de mellan- 

 liggande ethermolekylernas mer eller mindre häftiga muve- 

 mano-. Då nu dessa vibrationer äro beroende af ethermole- 

 kylernas och tvertom, så följer deraf, att om rörelserna hos 

 de sednare genom strålning eller hos de förra genom led- 

 ning eller annan yttre impuls förstärkas, så förökas dervid 

 hos den fasta kroppens molekyler tvenne skilda rörelser, den 

 ena visande sig i större svängningar — således en högre 

 värmegrad — , den andra i en förflyttning af jemvigtsläget 

 på längre afstånd från de närgränsandes — således en ut- 

 vidgning af kroppens volum. Den sednare är ett verkligt 

 inre arbete, ty attraktionskraftens motstånd måste dervid öf- 

 vervinnas, den förra är en tillökning i rörelse, en förstärk- 

 ning af arbetsförmågan, som kan vid gifvet tillfälle såsom 

 lefvande kraft utöfva ett yttre arbete. För att för fantasien 

 åskådliggöra skilnaden emellan dessa begge slags rörelser, 

 föreställom oss att en vigt hängande vid ett snöre upphissas 

 och att en del af den kraft, som dertill skulle användas, eller 

 någon annan yttre, förbrukas till att gifva åt vigten pendel- 

 svängningar, som immerfort tilltaga i styrka och storlek. 

 Den kraft, som åtgår att höja den från golfvet, förrättar ett 

 mekaniskt arbete, i det den öfvervinner tyngdkraftens mot- 

 stånd, — motsvarande således utvidgningen — , den andra 

 gifver den förmåga att försätta i rörelse på sidorna derom 

 belägna kroppar, med hvilka den kan komma i beröring. — 

 AUdenstund den ömsesidiga attraktionskraften hos moleky- 

 lerna måste aftaga i samma proportion qvadraterna af deras 

 afstånd ökas, så inträffar vid deras aflägsnande från hvaran- 

 dra, att de vid en viss distans kunna befrias ur sitt af ko- 

 hesionen bundna tillstånd, så att de få röra sig fritt förbi och 



