Med afseende å Makarius' lifslängd afviker dock den syriska 

 författarens uppgift, enligt hvilken Makarius lefde 97 år. ^) 

 Differensen är likvisst icke stor och förklaras lätteligen så, 

 att Palladius af hvad han hört uppgifvas erinrade sig en- 

 dast hela tiotalet. Hvad Palladius och andra författare i 

 öfrigt meddela, är hufvudsakligast endast några af de märk- 

 ligaste gerningar och undervärk, som tilläggas Makarius. 



Bland de historier, som den syriska författaren med- 

 delar om Makarius ägyptiern, återfinnas endast tre hos Pal- 

 ladius, nämligen historien om Makarius' giriga tjänare Jo- 

 hannes 2), om den till ett sto förvandlade, af Makarius bo- 

 tade kvinnan ^) och om den från de döda uppväckta hiera- 

 ciern *). I alla dessa berättelser skiljer sig Palladius' fram- 

 ställning i någon mån ^) från den syriska. 



Mera än hos Palladius afviker historien om den till 

 ett sto förvandlade kvinnan hos Rufinus *^), som bl. a. sak- 

 nar Makarius' förklaring af anledningen till kvinnans säll- 

 samma öde. Den tredje historien omnämnes kort om godt 

 af Sozomenos '), men ingår tämligen utförligt i Rosweyds 

 samling ^), hos Gassianus ^) och i appendix till Makarius' 

 apophthegmata ^"). Anmärkningsvärdt är, att den sistnämda 

 versionen mest påminner om den syriska framställningen. 

 Tyvärr känner man icke. med bestämdhet de källor, som 

 legat till grund för dessa i det 12:te århundradet uppkomna 

 apophthegmata. Det tyckes som om de icke varit främmande 

 för vår syriska skrift. 



1) Jfr. foI. 14 b etc. 



-) Hist. laus. cap. XIX, Migne XXXIV p. 1045. 



■") Hist. laus. cap. XIX, Migne XXXIV p. 1016. 



*j Hist. laus. cap. XIX, Migne XXXIV p. 1019. 



*) Historien om hieraciern antyder Palladius helt kort med or- 

 den: de eo exiit fama, quod mortuura suscitavit, ut pei-suaderet hcere- 

 tico, qui non confitebatur esse resurrectionem mortuum. Et fuit con- 

 stans hsec fama in solitudine. 



*) Hist. monach. cap. XXVIII. 



') Bollandus, AS, Jan. XV p. 1006. 



s) VV. PP. ed. Rosweyd. cap. XXVIII. 



») Collat. XV cap. 3. 

 ") Migne XXXIV p. 50 ff. 



