band med Makarius, och hvilka följaktligen äro af tvifvel- 

 aktigt värde. 



Att Palladius icke personligen träffat Makarius ägyp- 

 tiern har redan påpekats. Denna författare, som nedskref 

 sitt värk c. 420 *), stödde sin framställning på andras utsa- 

 gor och anlitade bl. a. Rufinus 2). Hulinus åter besökte vis- 

 serligen eremiterna i öknen antagligen år 372, i hvarje hän- 

 delse töre år 385 ^) och således under Makarius' lifstid. Men 

 hvarken varade hans besök länge, ej heller är det bekant, 

 att han personligen sammanträffat med vår Makarius. Det 

 är fastmer troligt^), att han icke sett vare sig Makarius 

 ägyptiern eller alexandrinarn. Sitt arbete „munkarnas hi- 

 storia" anses Rufmus hafva skrifvit i Aquileja c. 4U0 *). Eva- 

 grius tyckes hafva varit Makarius' lärjunge ^), men omnäm- 

 ner honom endast tre gånger i förbigående "). Hieronymus ') 

 berör likaledes endast flyktigt vår Makarius. Cassianus ^) fann 

 vid sitt besök i Ägypten ingendera Makarius i lifvet, hvadan 

 således också hans utsagor bero på hörsägen och enligt 

 uppgift närmast på meddelanden af Serapion. Hvad slut- 

 ligen öfriga skrifter beträffar, i hvilka Makarius" lif beröres, 

 hafva vi redan erfarit, att de äro att betrakta som sekun- 

 dära källor. 



I motsats till alla dessa författare berättar den syriska 

 författaren (Serapion) om Makarius på grund af personUg 

 erfarenhet, inhemtad medan han var Makarius' medlärjunge 

 hos Antonius och sannolikt älven senare stod i direkt be- 



1) Weingarten, a. a. p. 24 anm. "2. 



-) Jfr Weingarten, ibid.; Migne, XXXIV p. 19. 



*) Rufinus, hist. monach. cap. 28, Migne XXI p. 449 f. börjar sin 

 redogörelse för de båda Makarierna: narrabant autem nobis qiiidam 

 ex patribus qui ibi erant, quod in locis illis duo Macarii, quasi duo 

 coeli luminaria refulsissent ex quibus unus Aegyptius genere et disci- 

 pulus beati Antonii fuit, alius Alexandrinus. 



*) Weingarten, a. a. p. 24 anm. 2. 



5j Jfr fol. 40, a, b. 



«) Migne XXXIV p. 32 f. 



") Migne XXXIV p. 33 f. 



«) Migne XXXIV p. 34 f. 



