biskop, fader Makrol)iiis från Schamuni, som var martyr 

 under den tyranniska konungen Diokletianus" dagar att viga 

 honom till deras prcsbytär, i det att han skulle anses vär- 

 dig att ur denna heliga mans händer mottaga den heliga 

 andas nåd i prästaämbetet. Då han villfor deras begäran, 

 begålvo de sig med fröjd till Makarius" bostad och förde ho- 

 nom med våld till biskopen, och han veg honom till deras 

 presbytär. Likväl var det Gud, som bragte öfver honom 

 denna prästakallets nåd genom den försyn, som är at ho- 

 nom, för att han skulle vara till gagn för sig själf och 

 många med honom efter det att han bosatt sig i den ens- 

 liga öknen. 



Då han en tid bott i sin boning utanför staden, livar- 

 under alla de, som gått att sammanträffa med honom, haft 

 nvtta af honom, då började vårt släktes fiende, djäfvuln, Fol 17 b. 

 återupptaga sina gamla strider. Men don fromma fader Ma- 

 karius tog intet intryck af det han utsådde i hans hjärta. 

 Denna motståndare önskade nämligen, att han skulle kvar- 

 stanna på denna plats och icke utgå alt strida med honom 

 i öknen och göra den ensliga ödemarken till en ny värld 

 åt himmelens Gud, på den plats och den ort, hvarest han 

 samlade åt Herren skaror af andliga stridsmän, hvilka rusta 

 sig med stridens vapenskrudar mot det läger af onda och 

 orena andar, som tillhör satan, och hvilka kämpa mot ho- 

 nom med skarpa pilar och spjut och lansar och tvåäggade 

 svärd d. ä. deras gerningar och böner och tårar och deras 

 öfriga andliga värk, i det de i vår Herres Jesu Kri.sti namn 

 sätta rättfärdighet mot honom. Fördenskull tillstadde Gud, 

 han, som ser och skådar allting, förr än det ännu är till, 

 och han, som allena är vis enligt sin kunskap om det till- 

 kommande, att pröfvelse uppväcktes för den fromma fader 

 Makarius, för att han af denna anledning skulle erinra sig 

 allt det, som blifvit taladt med honom, och sålunda utgå i FoI. 18 a. 

 öknen till den plats, som blifvit honom anvisad, och samla 

 till sig alla, hvilka älska det lif, som tillhör evigheten. Hvad 

 denna pröfvelse beträflår, kännen I alla densamma enligt 



