33 



Men öfverväg själf ocli äkta dig noggrant för våldsamma 

 och onda dämoners ondska och för deras onda nät och 

 snaror. När du fått ro, skall jag åter komma till dig och Fol. 23 a. 

 besöka dig, såsom min Guds befallning är." 



Följaktligen vandrade fader Makarius omkring på ber- 

 get och tog i betraktande allt, som fans på det. Härunder 

 kom han till den plats, som kallas Belis, för att icke vara 

 långt från rikligt vatten. Och han gräfde i berget och gjorde 

 en håla och bodde där en kortare tid. Därpå begaf han 

 sig i öknen söderut från denna plats och gräfde åter en för- 

 djupning och bodde där, emedan han i Belis utsattes för fiendt- 

 ligheter och oroades af dem, som kommo för att forsla na- 

 tron. På samma plats blefvo romerska arbetare dödade af 

 barbarer. Då han en tid uppehållit sig därstädes, gjorde 

 han åt sig två jordkulor, den ena för att bedja och offra i, 

 och i den andra förfärdigade han korgar och gaf dem åt 

 dem, som kommo och forslade natron, för att de skulle 

 sälja dem och hcmta åt honom, hvad han behöfde, hufvud- 

 sakligast mjöl. Då nu de skaror af dämoner, som funnos 

 på den trakten, sågo den heliga fader Makarius' hurtiga sinne 

 och varma kärlek till Gud, blefvo de rasande såsom lejon 

 och vilda djur och samlade sig kring honom såsom getin- 

 gar. Då de märkte, att de icke förmådde nalkas honom, Fol. 23 b. 

 förargade det dem högeligen och de förbittrades på honom. 

 Ty icke tillstadde Gud ännu att han hemsöktes af dem. 

 Detta vederfors honom af kärlek och nåd, för att han icke 

 strax från början skulle föras på afvägar och störas och 

 förvirras. Och han hemföll plötsligt åt ängslan och mod- 

 löshet, alldenstund det icke fans någon, som före honom 

 bosatt sig där på berget och genom råd kunde bistå ho- 

 nom mot de onda och orena andars planer, som funnos 

 på berget. 



Efter tre år tänkte han i sitt sinne och sade till sig 

 själf: „se jag har kommit till denna ort och till detta land, 

 såsom jag blifvit befald. Men här finnes ingen, som kunde 

 leda mig på dygdens väg, såsom deras sed är, hvilka bo i 

 öknen. Hvad skall jag göra? Ty medan jag ännu var i 



3 



