39 



rius", heliga namn och rykte blifva kändt och berömdt t. o. m. 

 bland konungar i följd af hans talrika gärningar och de 

 lielbregdagörelser Gud gjorde genom honom. Då dämo- 

 nerna märkte all denna uppspirande gudsfruktan och de Fol. 28 b. 

 många personer, som blefvo hulpna af den heliga, i det att 

 han gaf dem den lefvande och Gud behagliga gåfvan att 

 tjäna honom i all den renhet och helighet och ärlighet, som 

 Herren fordrar, då upptändes de af vrede mot honom. Mid- 

 dagstiden, då han satt ensam i sin cell, kringhvärfde de 

 honom i skepnad af hundar, kastade honom på hans an- 

 sikte och sargade skoningslöst hans kropp. Och de gjorde 

 hans kropp såsom kroppen hos de heliga martyrer, hvilka 

 kammats med järnkammen, och skonade icke på hans kropp 

 en muskel eller sena. I detta tillstånd låg han tre da- 

 gar, utan att någon hjälpte honom, ty bröderna hade icke 

 observerat något. Men Guds kraft lät honom hemta sig 

 från hans plågor, så att han innan kort kunde komma till 

 kyrkan. 



Då han tillfrisknat, visade sig för honom en man af 

 ljus och sade: „ denna plats har Herren gjort bebodd för 

 din skull. Stå upp och vandra efter mig, så skall jag visa 

 dig en annan plats, där du skall bo och fullkomnas ända 

 till slutet." Och han gick framför honom, tills han fört Fol. 29 a. 

 honom till toppen af berget söderom Belis ofvanom Syd- 

 hafvets salta vatten. Och mannen af ljus talade till honom 

 och sade: „börja att göra åt dig en cell härstädes och bygg 

 åt dig en kyrka, ty efter en tid skall mycket folk komma 

 hit till dig och bo hos dig!" Han gjorde så och bodde på 

 platsen ända till sitt slut. — Efter hans död uppkallades 

 denna plats efter fader Makarius' namn, hvilket den bär tills 

 i dag och alltid, emedan han dog där. 



Emellertid sökte de onda dämonerna, då vår heliga 

 fader, fader Makarius, bott där en lång tid, att hemligt och 

 öppet oroa honom, fastän talrika bröder bodde hos honom. 

 En dag, då han med bröderna gräfde en brunn för att den 

 skulle gifva dem vatten till dryck i middagshettan, och brö- 

 derna gått att hvila, sedan de gifvit brunnen dess fulla djuplek t^oi. 29 h. 



