44 



Fol. 33 b. som budet är af aposteln, som säger: M ,,/ hustrur, älsken 

 edra män!'' Då den gudlösa mannen såg, att den troende 

 hustrun på intet vis samtyckte till hans begäran, begaf han 

 sig till några trollkarlar och förtäljde dem, huru det var med 

 henne. Och han lofvade, att „om I aren i stånd att släppa 

 mig till denna kvinna, skall jag gifva Eder en stor summa 

 penningar". Ty satan hade farit i honom och upptändt i 

 honom den skamliga lustans eld för att han skulle fördärfva 

 denna troende kvinnas själ tillika med hennes kropp och 

 aflägsna henne från Gud. Trollkarlarna sade till den gud- 

 lösa mannen: „vi skola för människornas ögon framställa 

 irrbilder, så att de se henne i skepnad af ett sto utan att 

 hon i värkligheten är det. Ty vi ega icke makt att för- 

 ändra något af Guds skapade ting till en annan skepnad. 

 När hennes man ser att hon är ett sto, skall han af blygsel 

 drifva henne ur sitt hus och sälja henne". — Och de gjorde 

 såsom de sagt. 



Plötsligt såg hennes man henne ligga på sitt läger så- 

 som ett sto och utan att tala. På detta sätt var hon tre 

 dagar. Och hennes man förde åt henne mat, men hon åt 

 icke, äfven gaf han henne hö men hon smakade det icke. 

 Då råkade han i stor ängslan och gick och anmälde saken 



Fol. 34 a. för stadens äldsta och uppsyningsmän. Då de kommit och 

 fingo se henne, grepos de af häpnad. Slutligen tog en af 

 prästerna till ordet och sade till honom: „jag råder dig att 

 föra henne till „ljuspelaren", 2) fader Makarius den heliga. 

 Gud, som bor i honom skall bota henne och förklara hvad 

 henne felas". Mannen lydde dem, satte grimma på hennes 

 hufvud och ledde henne ut och förde henne till Skete till 

 gudstjänaren fader Makarius. Då bröderna fingo se henne, 

 upprördes de och sade till honom: „huru djärfves du föra 

 ett sådant sto som detta till öknen". Han svarade dem: 



^) Förf. tyckes förvexla budet till männen att älska sin hustru 

 Ephes. (5, 33) med uppmaningen till hustrurna att hålla sin man i 

 vördnad (ibid) och vara dem underdåniga (Petri bref 3, 1). 



^) ,, Ljuspelaren" är en vanlig hederstitel för framstående heliga 

 personer t. ex. Abraham och Gabriel. 



