50 



kommit hit. Döljen således icke för mig något, som är af 

 gagn för ^lig!" Då svarade de och sade till honom: „vi 

 båda äro främmande för hvarandra genom härkomsten, men 

 kallades till giftermål af två köttsliga bröder, som förenade 

 sig med oss i lagligt äktenskap. Vi bådo ifrigt dessa att 

 låta oss i kyskhet gå i ett nunnekloster för att beständigt 

 dyrka Gud med fasta och böner. Då våra män icke sam- 

 Fol. 39 a. tyckte härtill, faststälde vi för oss den bestämningen, att vi 

 skulle lefva med hvarandra i endrägt och gudelig kärlek, 

 såsom apostlarna, alltid bevarande oss i beständig fasta 

 ända till aftonen och under böner utan uppehåll. Emellertid 

 födde vi hvardera en son. Då jag såg min systers son gråta, 

 bar jag honom och ammade honom, som om han varit min 

 egen son. På samma sätt var det med den andra. Våra 

 män vallade hela dagen fårahjordarna, och afton för afton 

 kommo vi och mottogo dem såsom de heliga bröderna Jo- 

 hannes och Jakob, Zebedäi söner. Både de och vi vinlägga 

 oss ständigt om allmosor och gästfrihet. Aldrig låta vi ett 

 världsligt ord gå utur vår mun, utan vi äro såsom de, hvilka 

 bo på bärgen i ödemarkerna." 



När han hörde detta, gick han bort från dem, slog 

 sig för bröstet och sade: „ve mig, ve mig! Såsom dessa 

 världsliga kvinnor hyser äfven jag kärlek till min nästa, ja 

 mycket mera än de." 



En gång färdades fader Makarius till Tarnuth, Som 

 Fol. 39 b. hsJ^ kom fram nattelid och icke ville ingå i någon lekmans 

 hus för att sofva där, begaf han sig till hedningarnas graf- 

 plats ^), tog ett lik, satte det under hufvudet och somnade. 

 Men dämonerna grepos af häpnad, när de sågo hans under- 

 bara mod och huru han förtröstade på sin Herre och icke 

 fruktade. Och de började i skepnad af kvinnor ropa namn 

 sägande: „du och du, kom, låt oss gå i bad!" Han på 

 hvilken han sof, svarade och sade: „jag kan icke komma 

 och bada med Eder." De sade: „hvarför icke?" Han svarade: 

 „emedan en främling ligger ofvanpå mig." Då tog fader 



1) Grek.: Isqöv; Pelagius : monumentum. AS.: fanum. 



