58 



helighet." Den heliga svarade och sade till honom: ,, släpp 

 mig! Vid det tillfälle, då jag stod inför Gud under det vi 

 bådo till honom, var jag såsom en människa, hvilken står 



Fol. 45 b. vid sidan af en skärslipare, som hvässer en rakknif, och i 

 följd af sin stora ängslan fruktar, att den skall slinta och 

 falla och skära hans lemmar. Tro mig, hvar och en, som 

 i sitt hjärta mottager den fåfängliga ärebevisningen af män- 

 niskor och denna förgängliga värld, han har ännu icke sett 

 Gud och känner honom icke. Ty hans själs ögon äro höljda 

 i denna världs villfarelses mörker. Och hvar och en, som 

 i sitt hjärta åstundar människors pris, han är ännu icke 

 Guds tjänare, utan han är en slaf af de begär, som dölja 

 sig i honom." 



Då biskopen hörde detta, förvånades han öfver den 

 heligas skarpsinne och att han så helt och hållet var inne- 

 sluten i gudsfruktan, att intet at denna världen lefde inom 

 honom, utan vår Herre Jesus Kristus, vår sanna Gud, han 

 allena lefde i honom. Sedan biskopen fader Isaak dragit 

 mycket gagn af sällskapet med vår fader, fader Makarius, 

 återvände han till sin hjord, prisande och lofvande Gud, 

 Jesus vår Herre, för sin hjords frälsning och för de under, 

 som skett genom den heliga fader Makarius. 



På den tiden bygde vår fader, fader Makarius, ett sjuk- 

 hus på bärget, och många sjuka från alla länder kommo 



Fol. 46 a. och bodde där och nedslogo sig i gästhuset. Hela dagen 

 var han sysselsatt med att bota dem alla, i det han utta- 

 lade böner öfver olja och smorde dem med denna. Och 

 han tog en af bröderna vid namn Jochanan (Johannes) 

 och satte honom öfver sjukhuset för att han skulle gifva 

 åt de sjuka deras underhåll af de medel, som fromma män- 

 niskor gåfvo åt honom att användas för deras räkning. 

 Men denna fick en ingifvelse af penningekärlekens dämon 

 och dolde penningarna och använde dem icke för de sjuka. 

 Fader Makarius, som med andens bUck såg allt livad han 

 gjorde, lät det passera en tid. Därpå kallade han på honom 

 och sade: „Jochanan, min tjänare, innan kort skall pen- 

 ningekärlekens dämon få makt med dig och skada dig." 



