91 



eller gräsmattan och den ena betäcktes med ett blad (af 

 omkr. 12 cm^ yta) så erhölls följande resultat, när den obe- 

 täckta termometerns angifvelse B substraherades från den 

 betäcktas Ä: 



Skulle nu några märkbara värmeqvantiteter utstrålat 

 från jordytan, så hade den med bladet betäckta termome- 

 tern nödvändigt bordt visa nämvärdt högre temperatur än 

 den obetäckta, men såsom synes visar den förra termometern 

 i två serier lägre och i två serier högre temperatur; så- 

 väl undermålet som öfverskottet äro dock små, så att man 

 endast kan draga den slutsats att: värmetillförseln från 

 marken är mycket ringa. 



Efter det att den svenska upplagan af mitt arbete »Om 

 Nattfrosterna > publicerades våren 1893, togs denna »fråga» 

 till tals under diskussionerna vid frostkommissionens möten, 

 hvarvid Herr Homén framlade en approximativ beräkning af 

 de värmemängder, som bortgå från ett lager 0—40 cm 

 under jordytan, baserande sig på bestämningar af dessa 

 jordlagers specifika värme och på temperatur mätningar i 

 olika afstånd från jordytan. Han yrkade att, dessa värme- 

 mängder måste tagas i betraktande vid beräkningen af det 

 värme, som är behöfligt för att förekomma frost. Saken 

 väckte uppmärksamhet, emedan dessa värmemängder voro 

 flere hundra ggr större än dem jag beräknat såsom nöd- 

 vändiga för förekommande af frostskada. Ehuru jag fäste 

 uppmärksamhet vid mina ofvan citerade observationer och 

 på ifrågavarande värmemängders låga temperatur samt att 

 man aldrig vid försök mot frosten heliöfver uppvärma jord- 

 lagret., så vidhöll Hr Homén sin åsigt och har fortfarande 

 vidhållit den i 2:ne publikationer, näml. i en slags reserva- 



