104 



daggmängden såsom härledande sig lian vattenångor i 

 luften — och därigenom har han 



3:o. förbisett de stora värmemängder, hvilka bortgå bundna 

 vid vattenångorna från jordlagret, O — 40 cm; 



4:o. Hr H. har mätt temperaturen hos jordytan på ett vilse- 

 ledande sätt och därigenom kommit att tillskrifva de 

 bortgångna värmemängderna en högre temperatur än 

 de värkligen innehafva. 



Öfverhufvudtaget synes Hr H. icke fäst synnerligt af- 

 seende vid temperaturen hos de bortgångna värmemängderna. 

 Det är dock klart att en Gal. vid 15° har andra egenskaper 

 än en Gal. vid 0^; den förra kan höja temperaturen hos 1 

 kg vatten från 14° till 15°, den senare endast från någon 

 lägre temp. till 0°, samt att intensitiven af strålningen vid 

 15° är en helt annan än vid jordytans låga temperatur un- 

 der en frostnatt. Jag föranledes till detta uttalande af ett 

 märkhgt citat på sid. 179, »H. Om Nattfroster». Enligt detta 

 fann Maurer i Ziirich att omkr. 78 Gal. per timme utstråla 

 från en svart yta af 1 m''' vid 15° temp. Att anställa en 

 likställande jämlörelse mellan strålningen från jordytan under 

 en frostnatt med strålningen från en svart yta af 15° är väl 

 något oerhördt i vetenskapens annaler. 



Genom ett dylikt förfarande har Hr H. ej allenast själf 

 råkat ut för en alldeles oriktig iqjpfattning af de värme- 

 mängder, hvilka behöfva återställas till växterna under en 

 frostnatt, utan han har älven skadat den sak han velat 

 befrämja 'j. 



') p]när Hr Hornens uttalanden, vid frostkoramissioneiis sammiui- 

 träden, stödde sig på det först nu publicerade arbetet, så kunde jag ej 

 åstadkomma en sådan kritik, som den ofvanstående, isynnerhet som Hr H. 

 motvilligt anförde sina oppositioner skriftligen. Ett sådant förfarande 

 måste jag ogilla, ty frågan om frostförsöken gäller tusendens väl och 

 ve och när man vill uttala sig med sådan bestämdhet, som Hr H. gjort 

 det i denna fråga, så bör man skaffa sig erfarenhet och, där denna 

 brister, ersätta den med eftertanke. Hr H. öfverlämnade slutligen till 

 mig ett skriftligt andragande, som till sina hufvudsakliga delar ingår i 

 frostkommissionens betänkande. Oaktadt han redan senaste vår erhöll 

 del af det hufvudsakliga i ofvananförda anmärkninga'*, så kallar han 



