lOf) 



Såsom del tydligen Iraingåi' ur de Ihimställningar jag 

 gjort uti såväl »Om Nattfrosterna» som ock mera utveckladt 

 i .^On Night-Frosts» så har jag lor beräkningen al' det värme, 

 som erfordras att iVirekomma växternas skadande genom frost, 

 inslagit en indirekt metod. Resultatet af strålningen från 

 växterna under en natt visar sig uti det lager af afkyld luft, 

 som linnes närmast jordytan och omgifver dem om morgo- 

 nen vid soluppgången. Grunderna för denna beräkning stå 

 fortfarande orubbade ty ingen enda af Hr H:s invändningar 

 beröra dem på något sätt, som skulle göra ändring nödvändig. 



De värmemängder, hvilka böra tillföras växterna under 

 en frostnatt för att förekomma deras död äro därför nära 

 sådana jag genom dessa approximativa beräkningar funnit 

 dem och hvad mera de äro i fullständig öfverenstämmelse 

 med erfarenheten och de försök som blifvit utförda bekräfta 

 deras riktighet så nära man kan önska det. 



Utom vid mina egna försök å Notsjö 1880 så lästa vi 

 uppmärksamheten vid Hr Järnefelts å Repola och de vackra 

 försöken å Kronoborg, utom ett stort antal, där skydd mot 

 frost blifvit utöfvadt i trädgårdar etc. Men framför allt på- 

 minner jag om . att en ringa, f^ägt, den svagaste vind, kan 

 förekomma frostskada, hvilket ej kunde ske om sådana ofant- 

 liga värmemängder, som Hr H. genom sin oriktiga tolkning 

 af observationerna erhåller, verkligen behöfde ersättas. 



sina invändningar dock för ovederlagda. Det uppnå underskattande af 

 en annans observationer och erfarenhet, som ett dylikt beteende inne- 

 l);lr, är fur mig alldeles ofattligt. 



Detta kunde synas vara alltför stränga yttranden, men vid be- 

 dömmande af dem, må man erinra sig att Hr H., oaktadt han blifvit 

 upplyst om sina misstag icke gjort något som hälst till för att rätta 

 dem. Hr Homén bereddes sommaren 1880 tillfälle att vara med om 

 försöken å Xotsjö i Urdiala och gjorde senare samma sommar en del 

 observationer af intresse, men sedan dess har Hr H. Icke befattat sig 

 med dessa fenomen förr än sommaren 1892. — Under dessa 12 år hade 

 jag knappast låtit någon sommar förgå utan iakttagelser dels i Sfidra 

 Finland, dels i Lappland dels i Frankrike i Bourgogne. Hr H:s utta- 

 landen i tlere riktningar visa stor brist på aktgifvande af naturen och 

 en betänklig brist på mognad erfarenhet, men det är mig rent af omöj- 

 ligt att upptaga dem alla till diskussion och bemötande. 



